Справа № 820/17141/14
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 р.Справа № 820/17141/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Запара Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2014р. по справі № 820/17141/14

за позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області

про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області ( далі - відповідач) , в якому просить суд визнати незаконними дії особи "УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області" щодо складання вимоги № Ф-431 від 04.06.2013 р. та зобов'язати особу з назвою "УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області" утриматись від складання щодо позивача таких вимог.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2014 року у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області про визнання дій незаконними - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що судом першої інстанції неправильно застосовані та порушено норми матеріального та процесуального права

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

07.04.2015 року у судовому засіданні було розглянуто клопотання позивача про витребування доказів.

В обґрунтування зазначеного клопотання, позивач посилається на те, що отримати та надати до суду докази у позивача не має можливості, у зв"язку з чим просив витребувати докази, що мають істотне значення для вирішення справи та підтверджують правоздатність і дієздатність особи з назвою " Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області"

Відповідно до вимог ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Як вбачається з тексту клопотання позивача, в ньому не зазначено обставин, передбачених ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, які обставини, що мають значення для вирішення спору можуть бути підтверджені цими доказами.

Таким чином, у судовому засіданні 07.04.2015 року, колегією суддів було розглянуто вищезазначене клопотання та винесено протокольну ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів у зв»язку з необргунтованістю.

Відмовляючи у задоволенні позову судом першої інстанції зроблено висновок про відсутність правових підстави для скасування спірної вимоги, через що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи - підприємця та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Управлінням Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області складено вимогу про сплату недоїмки №Ф-431 від 04.06.2013р., якою вимагається сплатити суму недоїмки у розмірі 10116,75 грн. Зазначена вимога отримана позивачем.

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог, колегія суддів зазначає:

Як вбачається з матеріалів справи, спірна вимога прийнята 04.06.2013 р., у зв"язку з чим, колегія суддів вважає за необхідне у спірних правовідносинах керуватись наступною редакцією ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", згідно якої територіальний орган пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені пенсійним фондом з погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про сплату боргу. Також цією нормою закріплено, що платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Враховуючи встановлене, колегія суддів зазначає, що до 07.08.13 року саме територіальний орган пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені пенсійним фондом з погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про сплату боргу.

Згідно п. 6.4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-5, вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, інформації органів державної податкової служби, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

У відповідності до приписів ст. 1 Закону України № 2464-VI мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

У відповідності з п.3 ч.1 ст.7 Закону України № 2464-VI єдиний внесок для платників - фізичних осіб - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Відповідно до ч. 11 ст. 8 вказаного Закону визначено, що єдиний внесок для платників - фізичних осіб - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності встановлюється у розмірі 34,7 % визначеної бази нарахування.

Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону України № 2464 передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Як вбачається з розрахунків, зазначених у вимозі про сплату недоїмки Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області вбачається, що зазначена недоїмка складається з недоїмки у розмірі 9776,75 грн. та штрафу у розмірі 340,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що під час складання вимоги у територіального орган пенсійного фонду були наявні підстави для надіслання вимоги позивачу.

Що стосується посилання позивача на відсутність у відповідача встановлених законом повноважень на формування та направлення позивачу спірної вимоги, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011 визначено, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Як вбачається з матеріалів справи, спірну вимогу №Ф431 від 04.06.2013р. складено саме Управлінням Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області, а не "УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області", як зазначає позивач та підписано Начальником Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області - О.О. Коробкою з вимогою перерахувати недоїмку на зазначені рахунки у відділені Державної казначейської служби України МФО 804013.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять копію Довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 064754 в якій зазначено, що організаційно-правовою формою Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області за КОПФГ є 425 - державна організація.( а.с.8)

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області, будучи територіальним органом Пенсійного фонду України, мав встановлені законом повноваження щодо формування та направлення позивачу спірної вимоги про сплату недоїмки.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності правових підстави для скасування спірної вимоги № Ф-431 від 04.06.2013 р.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - необґрунтовані, безпідставні та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, постанова суду ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2014р. по справі № 820/17141/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 10.04.2015 р.