Справа № 825/3961/14
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року Чернігів Справа № 825/3961/14

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

при секретарі - Тищенко М.В.,

за участі представників позивача - Самусенка А.В., Піддубка Д.Є., Величко О.В.

представника відповідача - Литвиненко Я.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коффінс" до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області і просив визнати неправомірними дії ДПІ в м. Чернігові щодо невідображення в особовому рахунку ТОВ «Коффінс» бюджетного відшкодування ПДВ за період за грудень 2006 - листопад 2012 року включно; визнати за ТОВ «Коффінс» право на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за період за грудень 2006 - листопад 2012 року включно.

В судовому засіданні представник позивача подав клопотання про уточнення позовних вимог та просив визнати неправомірними дії відповідача щодо невідображення в особовому рахунку ТОВ "Коффінс" бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з грудня 2006 року по листопад 2012 року на суму 974495,00 грн.; зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області відобразити по особовому рахунку ТОВ "Коффінс" бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за період з грудня 2006 року по листопад 2012 року на суму 974495,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до п.5.6.2. Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом № 1394 від 07.11.2011 року Міністерством фінансів України, у разі відміни рішення про анулювання реєстрації, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, а датою початку дії нового Свідоцтва та датою анулювання старого Свідоцтва є дата внесення відповідного запису до Реєстру. Оскільки, ТОВ «Коффінс» не припиняло виконувати свій обов»язок по наданню податкової звітності в період анулювання реєстрації в якості платника ПДВ, то всі податкові декларації за період з грудня 2006 року знаходяться в ДПІ у м.Чернігові. За вказаними податковими деклараціями ТОВ «Коффінс» має право на бюджетне відшкодування з ПДВ у розмірі 974495,00 грн. відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість».

Зазначені податкові декларації не були переведені в електронну форму, що стає на заваді бюджетному відшкодуванню ПДВ. На відповідне звернення ТОВ «Коффінс» Міністерством доходів і зборів України було дане роз»яснення від 04.12.2013 року за № 16774/6/99- 99-18-03-01-15, відповідно до якого здійснюються заходи щодо визнання податкових декларацій з ПДВ та перенесення даних з документів до електронних баз даних. Позивач вважає, що він має право на відшкодуванню сум податку на додану вартість з державного бюджету, а тому бездіяльність відповідача щодо невідображдення відповідних сум в особовому рахунку ТОВ «Коффінс» є протиправною. Враховуючи наведене, просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з урахування уточнення, підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, пояснив, що відповідно до п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, згідно з Кодексом незалежно від того чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. Податкова декларація, складена з порушенням вимог, встановлених ст. 48 і 49 Кодексу, не вважається податковою декларацією, (п. 49.9 ст. 49 Кодексу). Пунктом 184.6 ст. 184 Кодексу визначено, що у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинаються від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду та закінчується днем анулювання реєстрації. За даним Реєстру платників податку на додану вартість Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Коффінс» № 33920536 анульовано 30.11.2006 року. Отже, ТОВ «Коффінс» на момент подання декларацій з ПДВ за 2007-2011 роки у Реєстрі був відсутній. Таким чином, ДПІ в м. Чернігові вважає свої дії правомірними та наполягає на тому, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.03.2011 року по справі № 2а/2570/765/2011 за адміністративним позовом ТОВ "Коффінс" до Державної податкової інспекції у м. Чернігові про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії було визнано протиправною бездіяльність ДПІ у м. Чернігові щодо невнесення до Реєстру платників податку на додану вартість запису про відміну анулювання реєстрації ТОВ "Коффінс" в якості платника податку на додану вартість. Також, було зобов'язано ДПІ у м. Чернігові внести до Реєстру платників податку на додану вартість запис про відміну анулювання реєстрації ТОВ "Коффінс" в якості платника податку на додану вартість із включенням до Реєстру платників податку на додану вартість ідентифікаційних даних свідоцтва платника на додану вартість, яке видано ТОВ "Коффінс" ДПІ у м. Чернігові 06.12.2004р. № 33920536 серія НБ № 302636.

Постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.03.2011 року була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду від 25.02.2014 року, тобто рішення суду першої інстанції набрало законної сили.

Відповідно до ст.. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.03.2011 року було встановлено, що згідно постанови Господарського суду Чернігівської області від 10.04.2007 року по справі № 6/60а у позові ТОВ „Коффінс" до ДПІ у м. Чернігові щодо визнання нечинним акта ДПІ у м. Чернігові, визнання протиправними дій щодо анулювання реєстрації платника ПДВ та права на використання свідоцтва платника ПДВ, яка набрала законної сили, встановлена обставина, що рішення ДПІ у м. Чернігові від 30.11.2006р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю „Коффінс" є скасованим, а тому за TOB „Коффінс" збережене право на використання свідоцтва платника податку на додану вартість, виданого ДПІ у м. Чернігові 06.12.2004р. №33920536 серія НБ №302636.

Пунктом 6.2 Розділу 5 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України 22.12.2010 N 978, що діяло до 16.12.2011 року, підставою для внесення до Реєстру запису про відміну анулювання реєстрації, що відбулась за ініціативою податкового органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення податкового органу про відміну анулювання реєстрації та скасування свого рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляються до центрального органу державної податкової служби для розгляду та внесення відповідних змін до Реєстру.

Відповідно до п.п. 5.6.2 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 07.11.2011 N 1394, що діяло до 25.02.2014 року, у разі відміни рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, податковий орган видає платнику ПДВ нове Свідоцтво (за новим номером) замість старого Свідоцтва на підставі реєстраційної заяви з позначкою "Перереєстрація" та рішення про відміну анулювання реєстрації. При цьому, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, а датою початку дії нового Свідоцтва та датою анулювання старого Свідоцтва є дата внесення відповідного запису до Реєстру.

Як свідчить лист Міністрества доходів та зборів України від 04.12.2013 року № 16774/6/99-99-18-03-01-15 ТОВ «Коффінс» 29.03.2013 року поновлено реєстрацію платника податку на додану вартість, датою реєстрації платником ПДВ визначено 06.12.2004 року(а.с. 14).

Відповідно до п.п. 4.1.1, 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», що діяв до 01.01.2011 року, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом. Відмова службової (посадової) особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин або висування нею будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється та розцінюється як перевищення службових повноважень такою особою, що тягне за собою її дисциплінарну та матеріальну відповідальність у порядку, визначеному законом.

Податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків.

Згідно із п.п. 49.1, 49.2, 49.8, 49.11 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

В судовому засіданні було встановлено, що за грудень 2006 року, січень-грудень 2007 року, січень-грудень 2008 року, січень-грудень 2009 року, січень-грудень 2010 року, січень-травень, жовтень 2011 року, лютий, березень, жовтень, листопад 2012 року ТОВ «Коффінс» подавались до ДПІ в м. Чернігові податкові декларації з податку на додану вартість (а.с. 57-250 Т.1, 1-13, 16-21, 24-29, 32-37, 40-46, 49-55, 57-63, 66-75, 78-83, 86-92, 95-100, 103-108, 110-116, 119-124, 127-132, 135-140, 143-148, 151-156, 159-164, 167-172, 175-180, 183-189 Т.2).

ДПІ в м. Чернігові надавало позивачу відповіді, згідно яких подана ТОВ «Коффінс» податкова звітність з податку на додану вартість була розглянута та не визнана податковою звітністю, через те, що заповнена з порушенням правил, а саме звітність з податку на додану вартість подана неплатником ПДВ.

Відповідно до п.п. 7.7.1, 7.7.2, 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що діяв до 01.01.2011 року, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом.

Згідно із п. 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 ст. 200 ПК України визначено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Позивач, дотримуючись вказаних норм Закону України «Про податок на додану вартість» та Податкового кодексу України, що кореспондуються між собою, вважаючи себе платником податку на додану вартість, що підтверджено судовими рішеннями, які набрали законної сили, подавав податкові декларації з податку на додану вартість разом із заявою про відшкодування з державного бюджету сум ПДВ. Зокрема, позивач заявив до бюджетного відшкодування суми ПДВ за грудень 2006 року, січень-липень, вересень, грудень 2007 року, січень-березень, травень, липень-грудень 2008 року, січень-грудень 2009 року, січень-грудень 2010 року, січень-травень, жовтень 2011 року, лютий, березень, жовтень, листопад 2012 року на загальну суму974495,00 грн.

Враховуючи те, що ДПІ в м. Чернігові 29.03.2013 року було поновлено статус ТОВ «Коффінс» як платника податку на додану вартість з 06.12.2004 року, суд вважає, що протягом періоду грудень 2006 року - листопад 2012 року ТОВ «Коффінс» мало права та обов'язки платника податку на додану вартість. Таким чином, позивач, розраховуючи суму податкових зобов'язань з ПДВ, що визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, та отримуючи від'ємне значення такої суми, користуючись правами платника податку мав право на бюджетне відшкодування частини такого від'ємного значення.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги про визнання неправомірними дій відповідача та зобов'язання відобразити по його особовому рахунку бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за період з грудня 2006 року по листопад 2012 року на суму 974495,00 грн., а відповідачем не доказана правомірність своїх дій.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про те, що ДПІ в м. Чернігові неправомірно позбавила права ТОВ «Коффінс», як платника податку на додану вартість, статус якого охоплює період, за який подавались податкові декларації з ПДВ разом із заявами про бюджетне відшкодування ПДВ, на таке бюджетне відшкодування та зобов'язана відновити порушені права позивача. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про неправомірними дій ДПІ у м. Чернігові щодо невідображення в особовому рахунку ТОВ "Коффінс" бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з грудня 2006 року по листопад 2012 року на суму 974495,00 грн. та про зобов'язання відповідача відобразити зазначену суму бюджетного відшкодування в особовому рахунку ТОВ «Коффінс» підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області щодо невідображення в особовому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Коффінс" бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з грудня 2006 року по листопад 2012 року на суму 974495,00 грн.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області відобразити по особовому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Коффінс" бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за період з грудня 2006 року по листопад 2012 року на суму 974495,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Кашпур