Справа № 1806/14339/12
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 р.Справа № 1806/14339/12
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.02.2015р. по справі № 1806/14339/12

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах

про визнання протиправними дій та зобов'язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, в якому просив суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах щодо відмови у перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання, та зобов'язати провести перерахунок та виплаті щомісячного грошового утримання в розмірі 80 відсотків грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді згідно довідки господарського суду Сумської області від 10.12.2012 року №03-58/56/13002, починаючи з 01.01.2012 року.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.02.2015р. по справі №1806/14339/12 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 від 19.12.2012 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді згідно довідки господарського суду Сумської області від 10.12.2012 року №03-58/56/13002, починаючи з 20.06.2012 року, з урахуванням проведених виплат.

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог ст. 138 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має 20 років стажу судді, з 2010 року є суддею у відставці і з того часу, відповідно до Закону України "Про статус суддів", отримує щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80% грошового забезпечення працюючого судді.

12.12.2012 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах з заявою про проведення перерахунку належного йому грошового утримання.

Листом від 19.12.2012 року №641/р Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах відмовило у здійсненні перерахунку, оскільки перерахунок грошового утримання суддів у відставці при збільшенні заробітної плати (суддівської винагороди) працюючим суддям не передбачено, посилаючись на ч. 4 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як суддя у відставці, має права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, встановленому ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 126 Конституції України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального та соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності суддів, їх незалежності та правової захищеності.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності суддів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" змінено порядок оплати праці працюючим суддям, яким виплачується суддівська винагорода.

Статтею 129 цього Закону визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, що включає в себе посадовий оклад та доплати за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться згідно вимог статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно частини 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону від 07.07.2010 року щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року частина 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" була викладена в іншій редакції, згідно з якою щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року у справі № 1-2/2013 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) були визнані неконституційною частина 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI.

Таким чином, застосуванню підлягає частина 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Стаття 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачає проведення перерахунку довічного грошового утримання суддів у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів.

Проте, оскільки відповідно до положень частини третьої зазначеної статті розмір довічного грошового утримання суддів визначається у залежності від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, то зазначене співвідношення є визначальним і підлягає обов'язковому врахуванню при визначенні розміру довічного грошового утримання суддів.

Отже, право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді в залежності від заробітку працюючого на відповідній посаді судді з 20.06.2012 року визначено ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а розрахунок проводиться на підставі ст. 129 вказаного Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на перерахунок щомісячного грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді з 20.06.2012 року, на підставі довідки господарського суду Сумської області.

Отже, відмова відповідача здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відповідності до вимог ч.3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є неправомірною.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач зобов'язаний здійснювати позивачу перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до ст.ст. 129, 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи із заробітної плати працюючого судді, на підставі довідки господарського суду Сумської області від 10.12.2012 року за № 03-58/56/13002 з 20.06.2012 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.02.2015р. по справі № 1806/14339/12 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.02.2015р. по справі № 1806/14339/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлено 13.04.2015 р.