Справа № 820/79/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 р. Справа № 820/79/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Шовкопляс В.В.

представника відповідача Гришукової Т.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дергачівському районі Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2015р. по справі № 820/79/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дергачівському районі Харківської області

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

06 січня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області звернулось до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дергачівському районі Харківської області, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат щомісячної державної адресної допомоги, що виплачувалась інвалідам, інвалідність яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у сумі 13590,71 грн.

26 січня 2015 року постановою Харківського окружного адміністративного суду позов Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області задоволено.

Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дергачівському районі Харківської області (юридична адреса: Харківська область, м. Дергачі, вул. Петровського, буд. 159, ) на користь управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області (юридична адреса: 62301, Харківська область, м. Дергачі, вул. Залізнична, буд. 31, код ЄДРПОУ: ) кошти щодо відшкодування сум витрат на виплату пенсій громадянам - держав учасників СНД та членам їх сімей, які отримали каліцтво в державах СНД та переїхали на постійне місце проживання в Україну, в розмірі 13580,71 (тринадцять тисяч п"ятсот вісімдесят) грн. 71 коп. за період з 01.01.2012 року по 01.11.2014 року.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, посилаючись на її необґрунтованість, незаконність. Вказав, що відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності громадян, які потерпіли від нещасного випадку за межами України не відноситься до компетенції Фонду. Крім того, таких вимог позивачем заявлено не було. В позовній заяві викладена лише вимога про стягнення суми витрат щомісячної державної адресної допомоги, що виплачувалась інвалідам, інвалідність яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Заявник вважає також, що суд першої інстанції протиправно не застосував до спірних правовідносин норми частин 1 та 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства щодо строку звернення до суду з позовом.

У письмових запереченнях Управлінням Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, вважає вимоги заявника безпідставними та такими, що не відповідають чинному законодавству.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що громадянин ОСОБА_3 знаходяться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області з 18.06.1996 року та отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, отриманого на підприємстві, розташованого на території країни СНД, тобто на території колишнього СРСР.

У період з 01 січня 2012 року по 01 грудня 2014 року позивачем щомісячно виплачувалася громадянину ОСОБА_3 пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, отриманого на підприємстві, розташованого на території країни СНД, проте суми витрат на виплату пенсії на загальну суму 13590,71 грн. відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дергачівському районі Харківської області до відшкодування не включена.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на виплату пенсій по інвалідності відносяться до переліку виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у передбаченому Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" порядку.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пункт "г" частини 1 статті 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачає, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону N 1105-XIV, фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат

Як вбачається з матеріалів справи, нещасний випадок на виробництві з ОСОБА_3 стався в період роботи на території СРСР, а саме у лютому 1982 року при виконанні робіт у ремонтному боксі Ремонтно-механічного цеху автотранспорту Жанатаського рудоуправління (Казахстанська РСР), що підтверджується Актом №7-82 (а.с.87). З 18.06.1996 року ОСОБА_3 призначено пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону N 1105-XIV, особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення, що 13 березня 1992 року була підписана Україною і набрала для неї чинності, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць даної угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

З наведеного вбачається, що на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України чинним законодавством покладено обов'язок виплачувати постраждалим особам пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у разі настання страхового випадку, в тому числі і громадянам, які отримали право на зазначені виплати за законодавством СРСР.

Механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд соціального страхування від нещасних випадків) Пенсійному фонду України (далі - Пенсійний фонд) витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання передбачено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 р. N 5-4/4.

Пунктом 4 зазначеного Порядку N 5-4/4 встановлено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме:

сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Пунктом 5 Порядку №5-4/4, визначено, що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставною відмову відповідача від включення до заліку суми витрат на виплату пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_3

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на той факт, що суд першої інстанції протиправно вийшов за межі позовних вимог та стягнув з відповідача кошти на відшкодування сум витрат на виплату пенсій громадянам держав-учасниць СНД, оскільки такі вимог заявлені не були, не відповідають дійсності. Зі змісту позовної заяви УПФУ в Дергачівському районі Харківської області вбачається, що предметом спору є саме відшкодування сум витрат на виплату пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, отриманого на підприємстві, розташованому на території СНД, громадянину ОСОБА_3 на загальну суму 13590 грн. 71 коп. Натомість прохальна частина, як засвідчено самим позивачем, містить описку в частині виду виплат, про відшкодування яких просить управління.

Проте, судом першої інстанції невірно визначено період, за який позовні вимоги підлягають задоволенню та, відповідно, помилково зобов'язано стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дергачівському районі Харківської області всю суму коштів на відшкодування сум витрат на виплату пенсій.

Згідно частин 1 та 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 1 статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

В адміністративному позові та в суді апеляційної інстанції представник позивача просила поновити строк звернення до суду, проте поважних причин пропуску строку не зазначила. За таких обставин, підстав для незастосування частини 1 статті 100 КАС України у суду немає.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, як суб'єкт владних повноважень, звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідача наступні суми витрат на виплату пенсії ОСОБА_3: за січень місяць 2012 року - 828,49 грн., за лютий місяць 2012 року - 828,49 грн., за березень місяць 2012 року - 828,49 грн., за квітень місяць 2012 року - 844,62 грн., за травень місяць 2012 року - 844,62 грн., за червень місяць 2012 року - 838,00 грн., за липень місяць 2012 року - 844,00 грн., за серпень місяць 2012 року - 844,00 грн., за вересень місяць 2012 року - 844,00 грн., за жовтень місяць 2012 року - 856,00 грн., за листопад місяць 2012 року - 856,00 грн., за грудень місяць 2012 року - 884,00 грн., за січень місяць 2013 року - 150,00 грн., за лютий місяць 2013 року - 150,00 грн., за березень місяць 2013 року - 150,00 грн., за квітень місяць 2013 року - 150,00 грн., за травень місяць 2013 року - 150,00 грн., за червень місяць 2013 року - 150,00 грн., за липень місяць 2013 року - 150,00 грн., за серпень місяць 2013 року - 150,00 грн., за вересень місяць 2013 року - 150,00 грн., за жовтень місяць 2013 року - 150,00 грн., за листопад місяць 2013 року - 150,00 грн., за грудень місяць 2013 року - 150,00 грн., за січень місяць 2014 року - 150,00 грн., за лютий місяць 2014 року - 150,00 грн., за березень місяць 2014 року - 150,00 грн., за квітень місяць 2014 року - 150,00 грн., за травень місяць 2014 року - 150,00 грн., за червень місяць 2014 року - 150,00 грн., за липень місяць 2014 року - 150,00 грн., за серпень місяць 2014 року - 150,00 грн., за вересень місяць 2014 року - 150,00 грн., за жовтень місяць 2014 року - 150,00 грн., за листопад місяць 2014 року - 150,00 грн.

З огляду на норму частини 2 статті 99 КАС України, враховуючи дату звернення позивача до суду - 06 січня 2015 року, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів вважає, що права позивача підлягають захисту з 06 липня 2014 року.

З наведеного вбачається, що підстави для задоволення позову УПФУ в Дергачівському районі Харківської області за період з січня 2012 року по червень 2014 року відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вбачає підстави для скасування постанови суду першої інстанції про задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області в частині заявлених вимог за період з січня 2012 року по червень 2014 року у сумі 12840 грн.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дергачівському районі Харківської області - задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2015р. по справі № 820/79/15 - скасувати в частині стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дергачівському районі Харківської області на користь Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області коштів щодо відшкодування сум витрат на виплату пенсій громадянам держав-учасників СНД та членам їх сімей, які отримали каліцтво в державах СНД та переїхали на постійне місце проживання в Україну в сумі 12840 грн., і в цій частині в позові відмовити.

В частині стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дергачівському районі Харківської області на користь Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області коштів щодо відшкодування сум витрат на виплату пенсій громадянам держав-учасників СНД та членам їх сімей, які отримали каліцтво в державах СНД та переїхали на постійне місце проживання в Україну в розмірі 750 грн. за період з 06 липня 2014 року по 30 листопада 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Сіренко О.І.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст постанови виготовлений 10.04.2015 р.

Помічник судді Цюпак О.П.