Справа № 806/1183/15
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року Житомир справа № 806/1183/15

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 7509,07 грн,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 7509,07 грн, у т.ч. штрафні санкції 303,41 грн, пеня 113,91 грн. В обґрунтування позову зазначав, що відповідач як платник внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та у повному обсязі єдиний внесок. У зв'язку з невиконанням даних зобов'язань у відповідача виникла заборгованість перед Пенсійним фондом у загальному розмірі 7509,07 грн. 21 січня 2015 року відповідачу була виставлена вимога про сплату боргу, однак борг у розмірі 7509,07 грн у добровільному порядку погашений не був.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України, справу необхідно розглядати в порядку скороченого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа - підприємець Коростишівською районною державною адміністрацією Житомирської області та перебуває на обліку в Коростишівській об'єднаній державній податковій інспекції як платник податків і зборів. Відповідачем обрано спрощену систему оподаткування.

В силу приписів частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2464-VI), відповідач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиного внеску) за себе і за застрахованих осіб.

Згідно зі п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VI).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем єдиний внесок за І-ІІІ квартали 2014 року у розмірі не меншому за розмір мінімального страхового внеску (по 1267,95 грн за кожен квартал 2014 року) в повному обсязі сплачено не було. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань у нього утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати єдиного внеску за себе за вказаний період у розмірі 3607,03 грн.

Також Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахований на суми заробітної плати застрахованих осіб, за червень - листопад 2014 року, чим порушено вимоги статей 6 та 9 Закону.

З'ясовано, що відповідачем подано до контролюючого органу звіти за червень, липень, серпень, вересень, жовтень і листопад 2014 року, в яких ним самостійно визначено до сплати єдиний внесок, нарахований на суми заробітної плати застрахованих осіб, у сумі 3832,03 грн, копії яких є у матеріалах справи. Однак кошти на погашення єдиного внеску перераховані частково, у зв'язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 3484,72 грн.

Загальна сума своєчасно несплаченого єдиного внеску складає 7091,75 грн, про що свідчать розрахунки боргу, надані позивачем.

Згідно зі пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI, своєчасно несплачена сума єдиного внеску (7091,75 грн) вважається недоїмкою.

У відповідності до частини 10 статті 25 Закону № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини 11 вказаної статті Закону № 2464-VI визначено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (ч. 16 ст. 25 Закону № 2464-VI ).

Встановлено, що рішеннями Коростишівської ОДПІ про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 29 серпня 2014 року № , № та від 27 вересня 2014 року № 3376/03-4 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у загальній сумі 303,41 грн та нараховано пеню в розмірі 113,91 грн, всього - 417,32 грн.

Рішення від 29.08.2014 отримані відповідачем, про що свідчить його підпис на них.

У свою чергу, надіслане позивачем рішення від 27.09.2014 було повернуто відправнику відділенням зв'язку із відміткою "за закінченням терміну зберігання", тобто вважає врученим платнику.

Як видно із розрахунків боргу, сформованих контролюючим органом, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не сплатив до бюджету єдиного внеску в загальному розмірі 7509,07 грн, з яких: 7091,75 грн - недоїмки, 303,41 грн - штрафу, 113,91 грн - пені.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

21 січня 2015 року Коростишівською ОДПІ виставлено відповідачу вимогу № ф23-25 про сплату боргу в сумі 7509,07 грн. Вимога отримана страхувальником 26.01.2015.

Правом на узгодження вимоги з органом доходів і зборів відповідач не скористався, у встановлений строк вимогу не оскаржив.

Відтак, сума заборгованості у розмірі 7509,07 грн є узгодженою.

Доказів сплати боргу в сумі 7509,07 грн відповідачем у добровільному порядку чи оскарження рішень контролюючого органу від 29 серпня і 27 вересня 2014 року суду надано не було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 183 - 2, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави в особі Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в загальній сумі 7509,07 грн.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно, та крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Є.Ю. Романченко