Справа № 2а-3305/11/2320
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2015 р. м. Київ К/800/2252/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області про визнання бездіяльності та відмови протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області звернувся до суду з поданням про зміну способу та порядку виконання постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 01.08.2012 року у справі № 2а-3305/2011 за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області про визнання бездіяльності та відмови протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в якій просив змінити спосіб і порядок виконання судового рішення із зобов'язання виплатити кошти на стягнення коштів з боржника.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 7 травня 2013 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відсутні підстави які роблять виконання судового рішення неможливим.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року, скасовано ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 7 травня 2013 року, подання задоволено, а саме змінено спосіб виконання постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 8 червня 2011 року у справі № 2а-3305/2011 та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість з виплати щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 363,67 грн.

Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що наявні обставини, що роблять виконання рішення суду відповідачем неможливим внаслідок зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, що унеможливлює виконання даного рішення. Дана обставина є підставою для зміни способу виконання судового рішення.

У поданій касаційній скарзі позивач заявив вимоги про скасування рішення суду апеляційної інстанції, як такого, що постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області негайно вчинити дії щодо належного виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області № 2а-3305/2011 стягнувши з відповідача 5943,70 грн.

У доводах касаційної скарги, скаржник зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції призвело до зміни рішення у справі № 2а-3305/2011 по суті, що суперечить вимогам КАС України та Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до пункту другого частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 01.08.2012 року у справі № 2а-3305/2011 зобов'язано УПФ України в Черкаському районі Черкаської області здійснити перерахунок та виплату 30% надбавки до пенсії позивачу, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV (в редакції до внесення змін Законом України № 107-ІV від 28.12.2007 року) з 16.11.2010 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом про державний бюджет на відповідний період з урахуванням раніше виплачених сум.

04.09.2012 року листом відповідача № 8528/07 (а.с. 52-53), Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області було повідомлено, що позивачу проведено перерахунок пенсії, у відповідності до судового рішення у справі № 2а-3305/2011 - з 16.11.2010 року по 22.07.2011 року та нараховано доплату у розмірі 363,67 грн., яка буде проведена при надходженні коштів з Державного бюджету України.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як зазначалось вище, постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 01.08.2012 року у справі № 2а-3305/2011 зобов'язано відповідача вчинити певні дії.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 01.08.2012 року та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд першої інстанції задовольнив.

За таких обставин Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області просило змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час ухвалення вищевказаної постанови суду першої інстанції. Крім того, в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що задовольняючи заяву про зміну способу виконання рішення, суд апеляційної інстанції не звернув увагу та не врахував відмінності між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів, чим змінили постанову суду першої інстанції по суті за відсутності на це процесуальних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його виконання є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду першої інстанції фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу вказаного рішення.

Крім того, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що «захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції, змінюючи спосіб виконання постанови суду, фактично змінив її суть.

Вирішення питання про стягнення коштів як заборгованості невиплаченої пенсії, яка нарахована у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів.

З приводу вимог касаційної скарги позивача про зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області негайно вчинити дії щодо належного виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області № 2а-3305/2011 стягнувши з відповідача 5943,70 грн., суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначені вимоги не були предметом розгляду в судах попередніх інстанцій.

Статтею 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 1 статті 211 КАС України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо справа не підлягає касаційному розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, якщо позивач вважає, що дією, рішенням чи бездіяльністю державного виконавця порушено його права, свободи чи охоронювані законом інтереси, то йому необхідно звернутися до Черкаського районного суду Черкаської області з новим адміністративним позовом в порядку та з дотриманням строків визначених ст. 181 КАС України.

Згідно з абз. 1 ч. 9 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаної постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 01.08.2012 року, порушуються його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звернутись до суду в порядку ст. 267 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що касаційне провадження в цій частині необхідно закрити.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або проведення додаткової перевірки доказів, обставини встановлені повно та правильно, але судом апеляційної інстанції допущена помилка в застосуванні норм матеріального права, суд касаційної інстанції, згідно зі статтею 226 Кодексу адміністративного судочинства України, скасовує рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції, як скасованого помилково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 226, 231 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року у справі № 2а-3305/2011/2320 скасувати, а ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 7 травня 2013 року в даній справі залишити в силі.

Касаційне провадження в частині вимог щодо зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області негайно вчинити дії щодо належного виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області № 2а-3305/2011 стягнувши з Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області 5943,70 грн. - закрити.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

С.Є. Амєлін

М.Г. Кобилянський