Справа № 815/6675/14
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/6675/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року по справі ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, 3-тя особа Комунальне підпрємство «Бюро технічної інвентаризації» м.Іллічівська про визнання дій протиправними та зобов'язання зареєструвати декларацію, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, 3-тя особа комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» м. Іллічівськ про визнання дій щодо повернення декларації про готовність до експлуатації будинку АДРЕСА_1 на підставі листа від 29.08.2014 року № 05/1-19756 протиправними та зобов'язання зареєструвати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації - будинку АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що з метою введення будинку в експлуатацію позивач звернувся із необхідним пакетом документів до Інспекції, однак листом декларація була повернута на доопрацювання у зв'язку тим, що у п. 13 декларації не зазначено назви, показників, функціонального призначення та площі нежитлових приміщень. Крім того, як зазначає позивач, у попередніх відповідях Інспекція також відмовляла у реєстрації декларації та повертала документи на доопрацювання. На думку позивача, така відмова Інспекції у реєстрації декларації є протиправною, оскільки ним було заповнено всі обов'язкові для заповнення дані, тоді як відповідач не зазначає, в чому саме полягає порушення заповнення позивачем такої декларації.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року у задоволені позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позову.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не з'явилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Іллічівської міської ради Одеської області від 27.04.2000 року № 249 будівельній фірмі «Моноліт» погоджено розташування кварталу індивідуальної забудови у складі АДРЕСА_2.

Також рішенням зазначеного органу місцевого самоврядування від 27.04.2000 року № 282 у будівельній фірми «Моноліт» вилучено земельну ділянку загальною площею 0,8 га, яка розташована у АДРЕСА_2, та передано її у землі запасу міста, а також надано у постійне користування із земель запасу міста земельні ділянки під будівництво та обслуговування житлових будинків окремим громадянам, в тому числі ОСОБА_1 - ділянку АДРЕСА_1 площею 0,08 га (а.с. 22).

27.07.2000 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Іллічівськ ОСОБА_1 видано дозвіл на виконання будівельних робіт № 094 щодо будівництва двоповерхового житлового будинку у АДРЕСА_2 відповідно до проектної документації, затвердженої та зареєстрованої управлінням архітектури та містобудування м. Іллічівськ 05.07.2000 року за № 667, будівництво якого мало забезпечуватись будівельною фірмою «Моноліт» (а.с. 18).

Також з матеріалів справи встановлено, що 05.07.2000 року за № 667 управлінням архітектури та містобудування м. Іллічівськ погоджено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, що виділена індивідуальному забудовнику ОСОБА_1 у АДРЕСА_1, до якого, зокрема, включено робочий проект індивідуального житлового будинку загальною площею 619,8 кв.м, в тому числі жилої площі 220,8 кв.м (а.с. 20-29).

За результатами проведених будівельних робіт КП «Бюро технічної інвентаризації» на ім'я ОСОБА_1 складено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 610,1 кв.м., в тому числі жилої площі - 226,4 кв.м. (а.с. 30-34).

Крім того, Інспекцією проведено перевірку достовірності даних, наведених у декларації про готовність до експлуатації стосовно зазначеного будинку, за результатом якої складено актвід 12.08.2014 року без встановлення будь яких порушень чинного законодавства України (а.с. 15).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово подавав до Інспекції декларацію про готовність об'єкта до експлуатації з метою здійснення її державної реєстрації, однак по всіх своїх зверненнях отримав відмову у проведенні її реєстрації, у зв'язку з чим подані документи повертались відповідачем на доопрацювання.

Так, відповідно до листа Інспекції від 04.06.2014 року № 05/1-6287 позивача повідомлено про необхідність уважного заповнення бланку декларації про готовність об'єкта до експлуатації у двох однакових примірниках за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, із зверненням його уваги на те, що кожна сторінка декларації про готовність об'єкта до експлуатації, згідно примітки, повинна бути підписана керівником замовника або замовником (для фізичної особи) та засвідчена печаткою замовника (за наявності) (а.с. 7).

Листом Інспекції від 23.06.2014 року № 05/1-7041 позивачеві також повернуто декларацію про готовність об'єкта до експлуатації на доопрацювання із повідомленням про необхідність уважного заповнення бланку декларації про готовність об'єкта до експлуатації у двох однакових примірниках за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та додаткового зазначення у п. 10 другого примірника декларації достовірної дати подання/реєстрації дозвільного документа, а також повідомлено про те, що Єдиний реєстр ведеться українською мовою в електронній формі (а.с. 8).

Листом інспекції від 08.07.2014 року № 05/1-7913 подана позивачем декларація про готовність об'єкта до експлуатації також повернута на доопрацювання, а в листі - відмові у реєстрації поданої декларації вказано на необхідність уважного без орфографічних помилок заповнення бланку декларації про готовність об'єкта до експлуатації у двох однакових примірниках за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, подати до Інспекції два однакові примірники декларації, а також звернуто увагу на відповідність технічній документації вказаної у п. 13 декларації інформації щодо нежитлового приміщення об'єкта будівництва (а.с. 9).

Листом від 31.07.2014 року № 05/1-9169 Інспекція знов повернула позивачеві подані ним документи на доопрацювання з проханням уважно заповнити бланк декларації про готовність об'єкта до експлуатації у двох однакових примірниках за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, із зауваженням, що у поданих деклараціях у п. 13 некоректно зазначена інформація, а саме, не зазначена назва нежитлових приміщень, функціональне призначення та площа згідно з таблицею (а.с. 11).

Листом від 29.08.2014 року № 05/1-19756 Інспекція повернула позивачеві подану ним декларацію про готовність об'єкта до експлуатації на доопрацювання, визначивши, що у поданих деклараціях у п. 13 некоректно зазначена інформація, а саме, не зазначені назви, показники, функціональне призначення та площа нежитлових приміщень об'єкта, а також повідомлено, що процедура прийняття до експлуатації об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорту, передбачає загальну площу об'єкта не більше ніж 300 кв.м. (а.с. 10).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що повертаючи декларацію про готовність об'єкта до експлуатації на доопрацювання відповідач діяв правомірно, оскільки заповнюючи декларацію позивач не дотримався установлених вимог.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року затверджений Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Пунктом 17 Порядку встановлено, що реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Декларація приймається в дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта. Реєстрацію декларації здійснює Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Згідно з частинами 5, 6 ст.39 «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог.

Згідно з ч. 10 ст. 39 «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Згідно ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль є сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Спірні правовідносини також регулюються відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461.

Так, п.2 Порядку зазначено, що прийняття в експлуатацію об'єктів, які належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).

Реєстрацію декларації здійснює Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі.

Пунктом 17 Порядку визначено, що реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Так, п.18 Порядку визначено, що замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1, у разі, коли будівельні роботи виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання - за формою згідно з додатком 7.

Відповідно до п.19 Порядку замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Пунктом 21 Порядку визначено, що у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Згідно листа від 01.11.2011 року № 40-17-3856 Держархбудінспекції України вказано, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, визначено вичерпний перелік підстав для повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації замовнику. Повернення декларації з інших підстав не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що підставами для повернення на доопрацювання декларації про готовність об'єкта до експлуатації "будівництво індивідуального житлового будинку", за адресою: АДРЕСА_1, стало не коректне зазначення позивачем у п. 13 інформації, а саме: не зазначені назви, показники, функціональне призначення та площа нежитлових приміщень об'єкта, а також повідомлено, що процедура прийняття до експлуатації об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорту, передбачає загальну площу об'єкта не більше ніж 300 кв.м.

Згідно до пункту 17 Порядку визначено, що реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Так, ч. 5 ст. 4-1 зазначеного закону передбачено, що у разі усунення суб'єктом господарювання причин, що стали підставою для відмови у відмови у видачі документа дозвільного характеру, повторний розгляд документів здійснюється дозвільним органом у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з дня отримання відповідної заяви суб'єкта господарювання, документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, і документів, які засвідчують усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.

При повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком не усунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом в апеляційній скарзі, останній неодноразово звертався до Інспекції для реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації та кожного разу зазначались нові підстави для відмови у її реєстрації.

Також відповідно до матеріалів справи, було встановлено, що позивач здійснив будівництво садибного (індивідуального) житлового будинку на підставі будівельного паспорту забудови земельної ділянки (а.с.20-21).

Разом з тим, відповідно до ст. 27 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» процедура прийняття до експлуатації об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорту, передбачає загальну площу об'єкта не більше ніж 300 кв.м.

Відповідно до даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, його загальна площа становить 610, 1 кв.м.

Отже, згідно ч. 6 ст. 39 «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, якщо така декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Виходячи з зазначеного, судова колегія приходить до висновку, що повертаючи декларацію про готовність об'єкта до експлуатації на доопрацювання відповідач діяв правомірно, оскільки заповнюючи декларацію позивач не дотримався установлених вимог.

Разом з тим, права позивача не порушені, оскільки останньому надано право на усунення невідповідностей і повторного подання декларації. З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик