Справа № 235/5014/14-а
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Воробйов С.А.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року справа №235/5014/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2014 року у справі № 235/5014/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2014 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області (далі - Управління) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії в якому зазначила, що вона є інвалідом ІІІ групи, встановленої у зв'язку з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст.ст. 50, 54 ч.4 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ) їй повинна нараховуватися та виплачуватися державна пенсія: основна пенсія - у розмірі не нижче від 6 розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю - у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З 01 січня 2014 року відповідач ігнорує вищевказані норми Закону № 796-ХІІ та проводить нарахування та виплату їй пенсії у меншому розмірі на підставі постанови КМУ від 23.11.2011 року №1210, тому просила суд визнати такі дії неправомірними та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплати їй основної та додаткової пенсії з 01 січня 2014 року в розмірі відповідно до ст.ст. 50, 54 ч.4 Закону № 796-ХІІ.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2014 року у справі № 235/5014/14-а адміністративний позов задоволено частково, а саме:

визнано неправомірними дії Управління області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 з 01 січня 2014 року державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, всупереч положень ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ;

зобов'язано Управління провести перерахунок та виплатити з 16.03.2014 року позивачці, інваліду ІІІ групи, 1-ї категорії, державну пенсію на підставі ст. 54 Закону № 796-ХІІ в обсязі не нижче від 6-ти розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону № 796-ХІІ в обсязі 50% розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відрахуванням фактично отриманих ним сум.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що у відповідності до абз.3 п.9 ст.1 Закону України від 31.07.2014 № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 6-7, згідно з яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Таким чином, Управління вважає відсутніми підстави для неврахування норм і положень Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На обґрунтування правомірності своїх дій відповідач посилається також на рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 і № 3-рп/2012 від 25.01.2012.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули. Відповідач в апеляційній скарзі просив розглянути справу за відсутності свого представника. Відтак, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІІ групи безстроково, призначеної згідно з Законом № 796-ХІІ, має статус ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії та перебуває на обліку в Управлінні, як одержувач пенсії по інвалідності ІІІ групи згідно № 796-ХІІ (а.с.9-11).

З 01 січня 2014 року Управління проводило нарахування та виплату позивачу пенсії у розмірі 1 214,72 грн., у тому числі:

- 1043,90 грн. - розмір пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків;

- 170,82 грн. - додаткова пенсія інваліду ІІІ групи внаслідок ЧАЕС (а.с.12-13).

З огляду на викладене, позивач змушена була звернутися до відповідача з відповідною заявою про належне визначення критеріїв її пенсії та приведення її обчислення у відповідності до норм, встановлених чинним законодавством, проте відповідач листом №18397/10/23 від 10.09.2014 року (а.с.12) відмовив в цьому.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом № 796-ХІІ.

Згідно до ст. 54 наведеного Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону № 1058-ІV (частина третя статті 54 із змінами, внесеними згідно із Законом № 3108-IV від 17.11.2005 ).

Наведеною нормою також встановлено, що розмір пенсії для інвалідів 3 групи, призначеної у відповідності з цим Законом, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. Крім того, згідно до ст. 50 цього Закону таким інвалідам призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Цим же законом визначено, що порядок обчислення пенсії визначається Кабінетом Міністрів України.

Колегія судів не приймає посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону № 1058-ІV, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з наступних підстав.

Положення частини третьої статті 28 Закону № 1058-ІУ, на думку Верховного Суду України, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною першою цієї статті.

Верховний Суд України вже неодноразово висловлював аналогічну правову позицію. Зокрема, у постановах від 30 вересня 2008 року (справа № 21-217во08), 4 листопада 2008 року (справа №21-903во08), 16 вересня 2009 року (справа №21-1293во09) Верховний Суд України указував на можливість застосування положення частини третьої статті 28 Закону № 1058-ІУ для розрахунку пенсій чи доплат, передбачених Законом № 796-ХІІ.

Аналогічну позицію Верховний Суд України висловив і в постанові від 14 березня 2011 року.

Згідно частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (цією статтею Кодекс доповнено Законом України від 06.07.2010 № 2747-IV) рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (в редакції діючого до 02.08.2014 року) не було встановлено обмеження щодо виплат пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не внесено змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те що з 01 січня 2014 року діють положення ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ. З цих підстав апеляційний суд відхиляє посилання в апеляційній скарзі на рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 і № 3-рп/2012 від 25.01.2012.

За таких обставин, колегія суду погоджує висновок суду першої інстанції щодо визнання дій відповідача протиправними щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ, виходячи з розміру шести мінімальних пенсій за віком та 50% мінімальної пенсії за віком за період до 02 серпня 2014 року.

На підставі Закону України від 31 липня 2014 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набув чинності 3 серпня 2014 року, «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені п.6-7, за яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 3 серпня 2014 року було надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір пенсії, передбачений ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджетів на 2014 рік, а тому, починаючи з цієї дати застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому судом першої інстанції безпідставно задоволено позов в цій частині.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для її часткового скасування.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, п.4 ч.1 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області - задовольнити частково.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2014 року у справі № 235/5014/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - скасувати частково.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, за період з 03.08.2014 року.

В іншій частині постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2014 року у справі № 235/5014/14-а, зокрема, за період з 16 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов