Справа № 199/10007/14-а
Суддя: Руденко В. В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

09.04.2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Руденко В.В.

при секретарі - Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом громадської організації «Незалежна Правозахисна Громадська Організація «Право на захист» в інтересах члена організації ОСОБА_1 до головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлани Михайлівни про визнання дій протиправними у зв'язку із порушенням права на отримання відповіді на інформаційний запит та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом до відповідача та просив суд визнати дії головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлани Михайлівни, які виразились у ненаданні відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 24.09.2014 року за вхідним номером № 7/108, неправомірними, зобов'язати відповідача надати відповідь на запит в порядку і строк, визначені у Законі України «Про доступ до публічної інформації».

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 24 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з інформаційним запитом за вх.. № 7/108 для отримання інформації, як загальної публічної для ознайомлення, а саме: посадову інструкцію старшого інспектора з кадрів ОСОБА_3 Крім того, у запиті було поставлено питання щодо правового обґрунтування дій певних осіб. Однак відповіді на вказаний запит позивач не отримав, а отже відповідач порушила вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Одночасно позивач просила суд зобов'язати відповідача відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України подати у встановлений судом строк про виконання судового рішення.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, тому суд згідно ч.4 ст.128 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Закон України «Про інформацію» вказує, що реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 24 вересня 2014 року, ОСОБА_1 звернулася до розпорядника інформації - головного лікаря Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко С.М. з інформаційним запитом, у якому, на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» просила надати для ознайомлення посадову інструкцію старшого інспектора з кадрів ОСОБА_3, також у запиті було поставлено питання щодо правового обґрунтування дій певних осіб.

Указаний інформаційний запит був отриманий відповідачем, що підтверджується вхідними номерами № 7/108 від 24.09.2014 року на цьому запиті.

Статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон) передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом: 1)систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 даного Закону до розпорядників публічної інформації зокрема віднесені суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Статтею 14 Закону передбачено, що розпорядники інформації зобов'язані: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; 6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Згідно ч.ч. 1-5 ст. 19 Закону, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Частиною 1 ст. 20 Закону встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 4 ст. 20 Закону).

Згідно з п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запитувач має право оскаржити надання недостовірної або неповної інформації

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач взагалі не надав відповідь по запиту.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання дій головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлани Михайлівни в частині ненадання запитуваної публічної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 за № 7/108 від 24.09.2014 року неправомірними є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно вимоги про зобов'язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення задоволенню не підлягають, оскільки вказані дії пов'язані з виконанням винесених судових рішень.

Відповідно до статті 94 КАС України, Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст.ст.2, 11, 14, 69-71, 94, 97, 128, 158-164, 167, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги громадської організації «Незалежна Правозахисна Громадська Організація «Право на захист» в інтересах члена організації ОСОБА_1 до головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлани Михайлівни про визнання дій протиправними у зв'язку із порушенням права на отримання відповіді на інформаційний запит та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати дії головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлани Михайлівни в частині ненадання запитуваної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 №7/108 від 24.09.2014 року - неправомірними.

Зобов'язати головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлану Михайлівну надати ОСОБА_1 надати відповідь на запитувану інформацію в інформаційному запиті № 7/108 від 24.09.2014 року в терміни та обсягах, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації».

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Руденко