Справа № 126/764/13-а (2-а/126/18/14)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2015 р. м.Київ К/800/21731/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 29 січня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області, Відділу Держземагенства у Тростянецькому районі Вінницької області, третя особа - ОСОБА_6, про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області, Відділу Держземагенства у Тростянецькому районі Вінницької області, в якому просили визнати протиправними та скасувати рішення Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області V сесії ІV скликання від 24 квітня 2003 року «Про надання згоди на розробку технічної документації на передачу земельних ділянок у приватну власність жителям смт.Тростянець», відповідно до якого ОСОБА_6 надано згоду на розробку технічної документації на передачу земельної ділянки по вул.ХХ Партз'їзду,32, розміром 0,08 га у приватну власність; визнати протиправним та скасувати рішення Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області V скликання ХХІ скликання від 25 грудня 2007 року №218 «Про затвердження технічної документації для видачі Державного акту на право власності на землю», згідно якого ОСОБА_6 затверджено технічну документацію по складанню Державного акту на право власності на земельну ділянку по вул.ХХ Партз'їзду,32, розміром 0,0802 га та передано безоплатно у власність зазначену земельну ділянку.

Постановою Бернадського районного суду Вінницької області від 29 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року, в позові відмовлено повністю.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Предметом позовних вимог у справі є оскарження рішень Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області від 24 квітня 2003 року та від 25 грудня 2007 року.

Рішенням Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області V сесії ІV скликання від 24 квітня 2003 року «Про надання згоди на розробку технічної документації на передачу земельних ділянок у приватну власність жителям смт.Тростянець» ОСОБА_6 надано згоду на розробку технічної документації на передачу земельних ділянок у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, будівництва і обслуговування житлових будинків та господарських споруд згідно запису земельно-кадастрової книги селищної ради по вул.ХХ Партз'їзду, 32, розміром 0,08.

Рішенням Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області V сесії ХХІ скликання від 25 грудня 2007 року №218 «Про затвердження технічної документації для видачі Державного акту на право власності на землю» затверджено технічну документацію по складанню державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 загальною площею 0,0802 га, яка розміщена по вул.ХХ Партз'їзду, 32, передано ОСОБА_6 безоплатно у власність вказану земельну ділянку та видано державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель у розмірі 0,0802 га з них: рілля - 0,0334 га, прибудинкова територія - 0,0419 га, під будівлями - 0,0049 га.

В обґрунтування вимог про визнання протиправними та скасування вказаних рішень позивачі зазначали, що ОСОБА_6 внаслідок недостовірних відомостей, внесених у земельно-кадастрову книгу за 1986 рік, протиправно збільшено розмір земельної ділянки, оскільки йому на підставі договору купівлі-продажу належить будинок, розташований на земельній ділянці 600 кв.м.; вважають, що він має право користуватися та отримати у власність земельну ділянку лише розміром 0,06 га; вказують, що в результаті винесення відповідачем неправомірних та необґрунтованих рішень про надання згоди на розробку технічної документації на передачу земельної ділянки у приватну власність та про затвердження технічної документації для видачі державного акту на право власності на землю ОСОБА_6 більшого розміру, ніж 0,06 га, порушується їх право на користування господарськими будівлями, розташованими на земельній ділянці, яка відноситься до прибудинкової території багатоквартирного будинку.

Розглядаючи та вирішуючи справу по суті позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили із того, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як встановлено ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно п.п.1, 7 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 Земельного кодексу України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 2, 5 Земельного кодексу України селищна рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

У даній справі рада, реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, відповідно до ст.5 Земельного кодексу України селищна рада має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, тобто є рівноправним суб'єктом земельних відносин. У спірних відносинах їх учасники не підпорядковані один одному, а суб'єкт владних повноважень - селищна рада - владних управлінських функцій не здійснювала.

Отже, спори предметом яких є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї, розгляду за правилами КАС не підлягають. У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Вищенаведена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 11 листопада 2014 року у справі №21-493а14 та від 09 грудня 2014 року у справі №21-308а14.

Крім цього, позивачі звернувся до суду з вимогами про захист своїх цивільних прав, пов'язаних із правом користування земельною ділянкою.

Як визначив Верховний Суд України у постанові від 16 грудня 2014 року у справі №21-544а14, спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

За вказаними обставинами слід дійти висновку, що даний спір не носить характеру публічно-правового та не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч.2 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Як встановлено ч.2 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, передбачених процесуальним законом.

За суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду загальними судами у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 29 січня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді