Справа № 2а-2899/10/0770
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року Справа № 68306/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року по справі за позовом Контрольно - ревізійного управління Закарпатської області до директора державного підприємства «Довжанське лісомисливське господарство» про зобов'язання виконати вимогу,-

В С Т А Н О В И В :

Контрольно-ревізійне управління в Закарпатській області (далі по тексту - КРУ в Закарпатській області) звернулося з адміністративним позовом до директора ДП «Довжанського лісомисливського господарства» про зобов'язання виконати вимогу від 19.05.2009 року №07-11/219, в частині вжиття заходів: по забезпеченню недоотриманих доходів в сумі - 8564,79грн.; щодо відшкодування шкоди завданої лісовому господарству на суму 19795,36 грн., завданої внаслідок незаконної рубки в насадженні 5-ти дерев породи бук, загальною кубомасою 10,0 кб.м та на суму - 1866,85 грн., внаслідок незаконного видобування каменю-андезиту способом відкритих міні-кар'єрів загальною площею 0,10 га.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працівниками КРУ в Закарпатській області було проведено ревізію фінансово господарської діяльності державного підприємства «Довжанського лісомисливського господарства» за період з 01.07.2007 року по 31.12.2008 року за результатами якої було виявлено порушення та складено Акт № 07-18/16 від 30.04.2009 року. Відповідно до п.7 ст.10 та ст. 15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» службовою особою державної контрольно-ревізійного відділу в Іршавському районі відповідачеві направлено письмову вимогу № 07-11/219 від 19.05.2009 року, про усунення недоліків та порушень, однак станом на день звернення позивача до суду відповідачем вимога виконана частково та залишаються невідшкодованими завдані збитки на суму 30226,99 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року в задоволені позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що відповідачем правомірно розраховано плату за оренду майна. Також з матеріалів справи вбачається, що порушення мали місце по самовільній рубці дерев, а не з приводу правил лісозаготівель. Аналогічне і щодо незаконного видобування каменю невстановленими особами. Відтак вини відповідача у встановлених порушеннях немає, тому відшкодовувати збитки не зобов'язаний.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням стороною позивача було подано апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити вимоги в повному обсязі.

Покликання апелянта маються на те, що в ході ревізії встановлено, що загальна площа переданого в оренду відповідачем майна становить 451.3 м2, відтак орендодавцем має виступати РВ ФДМУ по Закарпатській області. В такій ситуації орендна плата справляється з організації 70% до Державного бюджету та 30% державному підприємству на балансі якого перебуває дане майно. Тому договори оренди мають бути переукладені. Не можна погодитись із відсутністю підстав для відшкодування шкоди самовільним зайняттям земельних ділянок і їх нецільового користування та самовільною рубкою лісу.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її неаргументованою.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що на виконання плану роботи КРУ в Іршавському районі на 1-й квартал 2009 року працівниками відділу проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Довжанського лісомисливського господарства» за період з 01.07.2007 року по 31.12.2008 року. за результатами ревізії було складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Довжанського лісомисливського господарства» за період з 01.07.2007 року по 31.12.2008 року (а.с. а.с. 8-59).

На підставі акту ревізії відповідачеві було пред'явлено вимогу відповідно до п.7 ст.10 та ст. 15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» службовою особою державної контрольно-ревізійного відділу в Іршавському районі відповідачеві направлено письмову вимогу № 07-11/219 від 19.05.2009 року, про усунення недоліків та порушень (а.с.13-14).

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положенням про Державну фінансову інспекцію України).

Відповідно до пункту 6 зазначеного Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також, Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон № 2939-ХІІ), згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України, відтак слід звернути увагу зокрема, на судові рішення ВСУ від 18.09.2014 року та від 20.01.2011 року.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Закарпатській області залишити без задоволення, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012року по справі № 2а-2899/10/0770 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга