Справа № 809/1089/15
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2015 р. Справа № 809/1089/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Черепія П.М.

при секретарі судового засідання Волочій Л.І.

за участю представників сторін:

позивача: Карвацького Р.М.,

відповідача: Василика А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ПАТ "ДТЕК Західенерго"

до відповідача: Виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

про визнання протиправним та нечинним рішення № 98 від 03.07.2014 року про повернення коштів та застосування фінансових санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2015 року ПАТ "ДТЕК Західенерго" (надалі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (надалі - відповідач) про визнання протиправним та нечинним рішення № 98 від 03.07.2014 року про повернення коштів та застосування фінансових санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що працівниками Виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведено планову перевірку ПАТ "ДТЕК Західенерго" по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.04.2013 року по 31.03.2014 року. За результатами перевірки складено акт № 121 від 13.06.2014 року і винесено рішення № 98 від 03.07.2014 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 7142,04 грн. (50 % за порушення порядку використання страхових коштів) та підлягає поверненню до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 14284,07 грн. - неправомірно витрачених страхових коштів. Вважає таке рішення необгрунтованим та просить суд його скасувати.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в адміністративному позові. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, щодо задоволення адміністративного позову заперечив з підстав наведених в письмовому запереченні від 31.03.2015 року, що долучене до матеріалів справи. (а.с. 56 - 65).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що працівниками Виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведена планова перевірка ПАТ "ДТЕК Західенерго" по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.04.2013 року по 31.03.2014 року, про що 13.06.2014 року складено акт № 121. (а.с. 10 - 13).

Згідно висновків вказаного акту, перевіркою встановлено порушення ПАТ "ДТЕК Західенерго": пункту 1 частини 1 статті 35, частини 2 статті 35, статті 37 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", пунктів 4, 6, 20 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 року № 1266, що призвело до неправомірної витрати коштів в розмірі 14284,07 грн., в тому числі: по тимчасовій непрацездатності - 8594,33 грн., по вагітності та пологах - 2980,74 грн., по санаторно-курортному лікуванні - 2709 грн. (а.с. 10 - 12).

За наслідками проведеної перевірки, що викладені у висновках вищевказаного акту, відповідачем прийнято рішення № 98 від 03.07.2014 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 7142,04 грн. (50 % за порушення порядку використання страхових коштів) та підлягає поверненню до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 14284,07 грн. - неправомірно витрачених страхових коштів. (а.с. 14).

Вказане рішення позивачем оскаржено до Виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (скарги від 18.07.2014 року № 119/1287 та від 15.08.2014 року № 119/1438). (а.с. 15 - 16, 20 - 22).

Рішенням Виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 08-09/178 від 08.08.2014 року, скаргу задоволено частково. Скасовано рішення № 98 від 03.07.2014 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в частині повернення Фонду неправомірно витрачених коштів в сумі 563,34 грн. та застосування фінансових санкцій в розмірі штрафу 50% за порушення порядку використання страхових коштів в сумі 281,67 грн., всього на суму 845,01 грн. (а.с. 17 - 19).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 6-33-2359 від 09.09.2014 року в задоволенні скарги відмовлено. (а.с. 23 - 26).

Відповідно до частини 1 статті 9 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (чинного на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон), Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Абзацом 1 частини 1 статті 21 Закону визначено, що фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Згідно пункту 1.2 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25 лютого 2009 року № 12 (надалі - Порядок № 12), що отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортних послуг передбачає комплексне лікування, медичну реабілітацію та профілактику захворювань з максимальним використанням природних лікувальних ресурсів, фізіотерапевтичних методів, дієтотерапії, лікувальної фізкультури та забезпечення належних культурно- побутових умов на базі санаторно-курортних закладів, розташованих на територіях курортів державного та місцевого значення або в лікувально- оздоровчих місцевостях, за пред'явленням путівки на санаторно-курортне лікування та санаторно-курортної карти.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку № 12, путівка є документом, який надає застрахованій особі і члену її сім'ї право на отримання відповідних послуг у зазначеному в путівці санаторно-курортному закладі протягом указаного в ній терміну - 18, 21, 24 або 45 діб.

Судом встановлено, що Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності придбано у ПрАТ «Трускавецькурорт» (філія Санаторій «Рубін») послуги по оздоровленню на суму 9030,00 грн. тривалістю 21 календарний день.

Вимогами пункту 4.2 Порядку № 12 визначено, що відповідно до рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємство, установа, організація, а також фізична особа, у якої працює за трудовим договором (контрактом) найманий працівник, яке є основним місцем роботи застрахованої особи, видає путівку до санаторію в період відпустки, окрім осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесені до категорії 1, яким путівки видаються без оформлення відпустки.

Згідно з наказом позивача № 2893 про надання відпустки старшому майстру виробничої дільниці ОСОБА_3 надано щорічну основну та додаткову відпустки тривалістю 14 календарних днів з 02.12.2013 по 15.12.2013 року. Також це підтверджується розрахунковим листком ОСОБА_3 (табельний номер 1004) за грудень 2013 року, згідно з яким йому нараховано та виплачено заробітну плату за 12 відпрацьованих днів та відпускні за 14 календарних днів. Путівка до філії «Санаторій «Рубін» ПрАТ «Трускавецькурорт» за № 365423 видана ОСОБА_3 з терміном лікування з 02.12.2013 по 23.12.2013. (а.с. 28 - 29).

Тобто, комісією із соціального страхування позивача прийнято рішення про виділення путівки ОСОБА_3 завідомо з порушенням вимог пункту 4.2 Порядку № 12 - не в період відпустки.

Відповідно до вимог п. 6.2 Порядку № 12 (в редакції, що діяла до 30.05.2014 року) сума витрат Фонду за путівки, що видані з порушенням цього Порядку, у тому числі не використані, не приймається до заліку та відшкодовується за рахунок страхувальника.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги рішення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 6-33-2359 від 09.09.2014 року (а.с. 23 - 26), виконавчою-дирекцією Івано-Франківського обласного відділення Фонду прийнято рішення № 124 від 09.09.2014 року (а.с. 27), відповідно до якого позивача зобов'язано повернути усю суму страхових коштів за порушення пункту 4.2 Порядку № 12, відповідно до вимог пункту 6.2 цього порядку (сума витрат Фонду за путівки, що видані з порушенням цього Порядку, у тому числі не використані, не приймається до заліку та відшкодовується за рахунок страхувальника).

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням представника позивача, в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що з 02.12.2013 року по 15.12.2013 року перебував у відпустці. Путівка в санаторій "Рубін" йому видана на лікування з 02.12.2013 року по 23.12.2013 року. По закінченню відпустки, приступив до роботи, але щоденно до 23.12.2013 року доїжджав з Бурштина в Трускавець в санаторій і продовжував лікуватися. Також свідок пояснив, що в санаторії "Рубін" оздоровлювався разом з дитиною.

Проаналізувавши пояснення свідка ОСОБА_3 суд вважає їх неправдоподібними і оцінює критично.

Стосовно оплати листків непрацездатності ОСОБА_4 (ЛН АГЕ № 092578 від 19.09.2013 року) та ОСОБА_5 (ЛН АГЕ № 012116 від 21.06.2013 року) після встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту З частини 2 статті 27 Закону, страхувальник зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг згідно із абзацом 1 частини З статті 50 Закону приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування відповідно до вимог абзацом 2 частини З статті 50 Закону здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Відповідно до частини 1 статті 51 Закону, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (надалі - Положення №1317), комісія проводить огляд тимчасово непрацездатної особи, що звернулась для проведення медико-соціальної експертизи, протягом п'яти робочих днів з дня надходження направлення лікарсько-консультативної комісії та приймає рішення про наявність чи відсутність інвалідності. Якщо комісія не прийняла рішення про продовження строку тимчасової непрацездатності, листок непрацездатності закривається датою проведення огляду. Датою встановлення інвалідності вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті З цього Положення.

В судовому засіданні встановлено, що спеціалізованою травматологічною МСЕК Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи ОСОБА_4 встановлена II група інвалідності по загальному захворюванню з 11.10.2013 (документи до МСЕК надійшли 11.10.2013 року, дата огляду 15.10.2013 - акт огляду МСЕК від 15.10.2013 № 1944). Тому, його листок непрацездатності № 092578 був закритий датою проведення огляду (15.10.2013) згідно із п. 7 Положенням № 1317. Спеціалізованою кардіологічною МСЕК Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи ОСОБА_5 встановлена II група інвалідності по загальному захворюванню з 08.07.2013 (документи до МСЕК надійшли 08.07.2013 року, дата огляду 12.07.2013 - акт огляду МСЕК від 12.07.2013 №1355). Тому, його листок непрацездатності №012116 був закритий датою проведення огляду (12.07.2013) згідно із п. 7 Положенням № 1317.

Частиною 2 статті 35 Закону передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Щодо включення до страхового стажу ОСОБА_6 для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності (ЛН № 294325 з 26.03.2013 по 04.04.2013) в розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) період перебування його в лавах Збройних Сил України (з 05.12.2004 по 03.11.2005) та навчання в професійно - технічному училищі (з 01.09.2000 по 25.06.2004) суд зазначає наступне.

Статтею 6 Закону визначено вичерпний перелік осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням. Ними є особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, або забезпечують себе роботою самостійно і мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону за умови сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до діючого законодавства.

Також вимогами частини 1 статті 7 Закону не передбачено зарахування до страхового стажу особи період її навчання чи перебування в лавах Збройних Сил України.

Разом з тим, до 28 лютого 2001 року, тобто до набрання чинності Закону, діяли Правила обчислення загального трудового стажу для призначення працівникам допомоги по тимчасовій непрацездатності, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.1998 № 1658 (надалі - Правила № 1658).

Згідно пункту 4 Правил № 1658, служба в Збройних силах. Національній гвардії, Прикордонних військах, СБУ, внутрішніх військах МВС, військах цивільної оборони та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, а також в органах внутрішніх справ, зараховувалася до загального трудового стажу. Окрім цього, до загального трудового стажу зарахувався період навчання в професійно-технічному училищі.

Тому, період військової служби, а також період навчання в професійно - технічному училищі до 28 лютого 2001 року зараховувалися до страхового стажу застрахованої особи, а після набрання чинності Законом не зараховуються.

Як вбачається з матеріалів справи, страховий стаж ОСОБА_6 на момент настання страхового випадку склав 7 років 7 місяців (а.с. 32 - 35), тому, відповідно до вимог статті 37 Закону, розмір допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_6 повинен складати 80 відсотків середньої заробітної плати (доходу), а не 100 відсотків, як зазначає позивач.

Щодо розрахунку та оплати листків непрацездатності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд звертає увагу на таке.

Відповідно до пункту 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 року № 1266 (надалі - Порядок № 1266), розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування на випадок безробіття - в якому припинено дію трудового договору або особу знято з обліку у державного реєстратора як суб'єкта підприємницької діяльності, припинення адвокатської, нотаріальної, творчої або іншої діяльності, закінчення проходження служби; для страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання осіб, у яких через деякий час погіршився стан здоров'я у зв'язку з раніше отриманим ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання - період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням тимчасової непрацездатності).

Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком), виключаються з розрахункового періоду.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 в березні 2013 року хворів (листки непрацездатності № 114244 з 26.02.2013 по 28.03.2013 та № 114365 (продовження попереднього листка непрацездатності) з 29.03.2013 по 23.04.2013 року, за якими виплачено допомогу Фондом у повному обсязі), березень 2013 не повинен включатись до розрахунку.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 1266, середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу, грошового забезпечення), з якої сплачувалися страхові внески на кількість відпрацьованих робочих днів (годин) у розрахунковому періоді (для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності).

Згідно пункту 20 Порядку № 1266, сума допомоги по тимчасовій непрацездатності визначається шляхом множення середньоденної (середньогодинної) заробітної плати на кількість робочих днів (годин), які підлягають оплаті за графіком роботи підприємства, установи, організації (структурного підрозділу підприємства, установи, організації або за індивідуальним графіком роботи) за період тимчасової непрацездатності.

У ОСОБА_8 страховий випадок настав з 10.12.2013 (ЛН № 344487 по 24.12.2013 (первинний)). Розмір середньоденної допомоги з тимчасової втрати працездатності по даному листку непрацездатності розрахований згідно з чинним законодавством та становить 280,58 грн. З 25.12.2013 року ОСОБА_8 продовжує хворіти (ЛH № 344514 по 16.01.2014 року (продовження ЛН №344487)).

Суд зазначає, що за продовженим листком непрацездатності розмір середньоденної допомоги розрахований всупереч вимог Порядку № 1266, а саме: позивач невірно визначив розрахунковий період, що призвело до завищеного розміру середньоденної допомоги.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить висновку, що оскаржуване рішення № 98 від 03.07.2014 року про повернення коштів та застосування фінансових санкцій відповідачем прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства, внаслідок чого в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Черепій П.М.

Постанова складена в повному обсязі 14.04.2015 року.