Справа № 1170/2а-4734/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015р. м. Київ К/9991/53856/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
секретар: Буденко В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про скасування наказів,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Просив визнати протиправними і скасувати накази начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області № 1962 від 18 жовтня 2011 року «Про надзвичайну подію, яка мала місце в Олександрійському МВ УМВС та покарання винних» та № 490 о/с від 25 жовтня 2011 року в частині звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ, поновити його на раніше займаній посаді та стягнути грошове утримання за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що його звільнення є незаконним, оскільки проведене з порушенням порядку та процедури звільнення.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 січня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2012 року скасовано постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 січня 2012 року та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано п. 1 наказу начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області № 1962 від 18 жовтня 2011 року та наказ начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області № 490 о/с від 25 жовтня 2011 року в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п. «є» ст. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР (далі - Положення). Поновлено ОСОБА_4 на посаді помічника оперативного чергового чергової частини штабу Олександрійського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області з 26 жовтня 2011 року та стягнуто з відповідача на користь позивача грошове утримання за час вимушеного прогулу в розмірі 7781 грн. 61 коп.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 жовтня 2011 року управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області видано наказ № 1962 «Про надзвичайну подію, яка мала місце в Олександрійському МВ УМВС та покарання винних», яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України помічника оперативного чергового чергової частини штабу Олександрійського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, молодшого сержанта міліції ОСОБА_4

Вказаний наказ виконано шляхом видачі наказу управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області № 490 о/с від 25 жовтня 2011 року, яким позивача звільнено із органів внутрішніх справ України у запас Збройних Сил України за п. «є» ст. 63 (за порушення дисципліни) Положення, з 25 жовтня 2011 року.

Підставою для звільнення позивача стали атестаційний лист та висновок службового розслідування, проведений за фактом втечі затриманого ОСОБА_5 з Олександрійської міської лікарні № 1, та затверджений 18 жовтня 2011 року. В ході службового розслідування встановлено порушення позивачем вимог п.п. 3.39, 3.47.1, 3.48.1, 3.49.3, 3.50.1, 3.50.3 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 60-дск від 20 січня 2005 року, яке виразилось у відволіканні від несення служби, залишенні ув'язнених без постійного нагляду, допуску до затриманого сторонніх осіб, не проведенні обшуків утримуваних та оглядів палати, послаблення складу конвойного наряду, несвоєчасному інформуванні керівництва про допущену надзвичайну подію.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача є правомірним, оскільки службовим розслідуванням встановлено факт порушення позивачем 15 жовтня 2011 року службової дисципліни, порядок звільнення дотримано. Крім того, судом зазначено, що посилання позивача на незаконне залучення його до складу конвойного наряду з охорони ув'язнених без відповідної підготовки спростовуються тим, що про вказані обставини позивач не проінформував свого начальника як то передбачено ст. 6 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено порушення позивачем вимог п.п. 3.39, 3.47.1, 3.48.1, 3.49.3, 3.50.1 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ, оскільки згідно довідки заступника начальника Олександрійського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області № 23/19742 від 9 грудня 2011 року помічник оперативного чергового Олександрійського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області молодший сержант міліції ОСОБА_4 з посадовою інструкцією міліціонера конвойної служби не ознайомлювався, так як не перебував на вказаній посаді. Крім того, з ОСОБА_4 15 жовтня 2011 року не було проведено інструктажу та перевірки знань щодо здійснення конвоювання та охорони затриманих, а у зв'язку з нездійснення старшим конвою Шандровським Р.М. розстановки наряду не встановлено чи втеча затриманого відбулася під час несення ОСОБА_4 наряду чи під час його відпочинку. До того ж, в журналі реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною зброєю 15 жовтня 2011 року відсутній підпис позивача, оскільки за ним не закріплено табельної зброї.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права та обов'язки визначені Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР.

Відповідно до п. «є» ст. 63 Положення особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Згідно ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частиною 1 ст. 5 цього ж Закону передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Виходячи зі змісту ст. 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 цього ж Закону при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно ч. 5 ст. 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Пунктом 1.20 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 60 - дск від 20 січня 2005 року (далі - Інструкція), встановлено, що в наказі призначення конвойного наряду визначається порядок інструктажу конвою і контроль за виконанням ним обов'язків.

Пунктом 1.22 Інструкції передбачено, що спочатку працівник органів внутрішніх справ здає залік зі знань вимог цього нормативного документа, а надалі наказом керівника підрозділу допускається до конвоювання.

Відповідно до п. 1.28 Інструкції конвоїр зобов'язаний досконало знати свої обов'язки.

Пунктом 3.39 Інструкції передбачено, що для конвоювання й охорони затриманих і взятих під варту осіб у лікувальних заходах органів охорони здоров'я, пости виставляються безпосередньо в палаті та біля палати з режимом несення служби 12 годин.

Згідно п. 3.54 Інструкції для проведення стаціонарного лікування затриманих і взятих під варту осіб у районних (міських) лікарнях виділяються окремі палати.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ за порушення вимог Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 60 - дск від 20 січня 2005 року, з якою позивач не був ознайомлений та залік на знання якої не здавав, оскільки він перебував на посаді помічника оперативного чергового Олександрійського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, а не на посаді міліціонера конвойної служби, що виключає вину позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, є протиправним, а тому обґрунтовано поновив позивача на службі.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність судового рішення, порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та матеріалах справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л.Іваненко

М.І. Мойсюк