Справа № 806/582/15
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м.Житомир справа № 806/582/15

час прийняття: 11 год. 40 хв. категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

за участі секретаря Слісарчука Б.Я.,

за участі представників позивача Похилько О.С., Кириленко В.П.,

за участі представника відповідача Курдиляс Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металопромбаза" до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 30.01.2015 року,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Металопромбаза" звернулась до суду з позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 30.01.2015 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначило, що спірне рішення є неправомірним та підлягає скасуванню, оскільки підприємством правомірно сформовано податковий кредит у серпні 2014 року на підставі належним чином оформлених податкових накладних і за наявності первинних документів по господарським операціям з контрагентом ТОВ "Гетьман".

В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях щодо позову.

Заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Коростенською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області проведено виїзну позапланову документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Металопромбаза" з питань достовірності своєчасності та повноти нарахування податку на додану вартість при взаємовідносинах із ТОВ "Гетьман" за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року, за результатами якої складено акт №28/22-01/37485988 від 14.01.2015 року (а.с.10-26).

Перевіркою встановлено наступні порушення:

- п. 185.1 ст. 185, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ "Металопромбаза" занижено податок на додану вартість на загальну суму 42178,00 грн., в т.ч. за серпень 2014 року - 42178,00 грн.

На підставі вказаного акту контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 30.01.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов"язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 63267,00 грн., в т. ч. 42178,00 грн. - за основним платежем, 21089,00 грн. - за штрафними санкціями (а.с.9).

Суд не погоджується із зазначеними висновками контролюючого органу з наступних підстав.

Підставою для висновку податкового органу про завищення позивачем від"ємного значення суми податку на додану вартість стало не визнання податкового кредиту по господарським операція з контрагентом ТОВ "Гетьман" за серпень 2014 року. В акті перевірки зазначено, що до перевірки не надано товарно-транспортних накладних, які підтверджують перевезення товарів від Постачальника - ТОВ "Гетьман" до складських приміщень ТОВ "Металопромбаза".

Судом встановлено, що між ТОВ "Гетьман" (Продавець) та ТОВ "Металопромбаза" (Покупець) укладено договір купівлі - продажу від 01.08.2014 року №0108/6 (а.с.27-28).

За умовами вказаного договору Продавець зобов"язується передати у власність Покупця вироби з металу та металопрокат згідно заявок останнього, а Покупець зобов"язується прийняти товар та здійснити оплату на умовах, передбачених цим Договором.

Виконання умов вказаного договору підтверджується податковими накладними (а.с.32,36,40,44,48), видатковими накладними (а.с.31,35,39,43,49-64).

Податкові накладні відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, із змінами і доповненнями, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

На виконання умов вказаного договору, між ТОВ "Гетьман" (Виконавець) та ТОВ "Металопромбаза" (Замовник) укладено договір про надання послуг №0108/7 від 01.08.2014 року (а.с.29-30).

За умовами вказаного договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов"язання надати послуги, а саме: забезпечити організацію перевезень автомобільним транспортом та експедицію вантажів Замовника на території України згідно з заявленим маршрутом, у термін 2 дні з подання заявки Замовником.

Виконання умов договору про надання послуг підтверджується товарно-транспортними накладними (а.с.33,37,41,45) відомостями про вантаж (а.с.34,42,46) та довіреністю на отримання ТМЦ (а.с.65,66).

Фактичне виконання умов договору купівлі - продажу від 01.08.2014 року №0108/6 підтверджується актом здачі - прийняття робіт (а.с.47).

Щодо зазначеного в акті перевірки, що контрагент позивача ТОВ "Гетьман" за юридичною адресою: 03150, м. Київ вул. Предславинська, буд. 39 відсутній, то суд зазначає наступне.

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців сформованого станом на 26.03.2015 року юридична адреса ТОВ "Металопромбаза" 84313, Донецька область м. Краматорськ, вул. Богдана Хмельницького, 6.

Крім того, судом направлено запит №806/582/15/4354/15 від 25.03.2015 року до ТОВ "Гетьман" щодо підтвердження господарські операції з ТОВ "Металопромбаза" на підставі договору купівлі-продажу №0108/6 від 1 серпня 2014 року та договору про надання послуг № 0108/7 від 1 серпня 2014 року (а.с.97).

На запит суду ТОВ "Гетьман" надано всі підтверджуючі документи по господарським операціям з ТОВ "Металопромбаза" (а.с.98-113). Суд звертає увагу, що контрагентом позивача надано первинні документи, які відповідають матеріалам справи.

За таких обставин, доводи контролюючого органу про відсутність контрагента позивача за юридичною адресою є безпідставними.

Щодо посилань відповідача на акт ДПІ у Печерському раоні міста Києва про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Гетьман" №2634/26-55-22-07/32416270 від 01.09.2014 року (а.с.83-88), то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (частина 1 статті 19 Конституції України).

Чинне законодавство, зокрема, Податковий кодекс України, не встановлює обов'язок платника податків перевіряти відомості щодо декларування контрагентами своїх зобов'язань з ПДВ, виконання ними таких зобов'язань перед бюджетом та наявність чи відсутність ознак фіктивності фірм, ймовірність чи реальність проведення контрагентом транзитних фінансових операцій, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам, наявність у контрагента складських приміщень, людських ресурсів, надійність постачальників контрагента тощо.

Можливе недекларування або декларування з порушеннями контрагентами зобов'язань зі сплати ПДВ, податку на прибуток, інших обов'язкових платежів до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них і не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з ПДВ та формування витрат при обчисленні податку на прибуток, у разі, якщо останній виконав усі передбачені законодавством умови та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та витрат.

Крім того, неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», такі рішення є самостійним джерелом права, а отже є своєрідним «гіравозахисним мечем» на шляху утвердження справедливого правосуддя.

Згідно зі статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини в спорах з оподаткування (на прикладі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02) від 09.01.2007 року) зазначено, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їхнього боку.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

З наведеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що при розгляді даної категорії справ Європейський суд з прав людини виходить з того, що держава в особі податкових органів може і повинна вживати заходів для недопущення та/або зупинення зловживань у сфері сплати ПДВ та бюджетного відшкодування, але відмова у бюджетному відшкодуванні платнику податків, який добросовісно виконав свої зобов'язання перед бюджетом і виконав всі передбачені національним законодавством умови для отримання такого відшкодування, тільки на тій підставі, що податковий орган не встановив сплати ПДВ з боку постачальника та/або його контрагентів у ланцюгу, за умови відсутності шахрайських дій з боку отримувача відшкодування, на думку Європейського суду з прав людини, порушує права такого платника податків.

За таких обставин, ТОВ "Металопромбаза" не може нести відповідальність за законність чи незаконність ведення господарської діяльності ТОВ "Гетьман".

Відповідно до ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Встановлено, що ТОВ "Гетьман" на момент взаємовідносин з ТОВ "Металопромбаза" було зареєстровано платником ПДВ. Дана обставина представником відповідача не спростована.

Судом встановлено і не спростовано відповідачем, що здійснення господарських операцій позивачем за перевіряємий період підтверджено належним чином оформленими первинними документами, а отримання послуг пов'язане з господарською діяльністю позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1 ст.19 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання, контролюючий орган має доводити недобросовісність платника податків. Будь-яких беззаперечних та достатніх доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача при формуванні сум податкового кредиту відповідачем - суб'єктом владних повноважень, суду не надано.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що позивачем були надані всі належні документи, які підтверджують факт реального вчинення господарських операцій з ТОВ "Гетьман" за серпень 2014 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і задовольняє позов підприємства в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 30.01.2015 року.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 15 квітня 2015 р.