Справа № 466/6142/14-а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Справа № 876/10143/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

представника позивача Боднар Т.М.,

представника відповідача Романа Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2014 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова до Головного управління юстиції у Львівській області, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

02 вересня 2014 року управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови державного виконавця серії ВП №44461754 від 21.08.2014 року про відкриття виконавчого провадження.

Шевченківський районний суд м. Львова постановою від 07 жовтня 2014 року позов задовольнив.

Визнав протиправними дії головного державного виконавця, щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-1806/11 2-а/1328/6776/11, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 13.03.2014 року.

Скасував постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про відкриття виконавчого провадження від 21.08.2014 р. ВП №44461754.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні всіх обставин справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що управління Пенсійного фонду України у Львівській області не є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, як визначено статтею 21 Закону України «Про виконавче, провадження», а є територіальним органом центрального органу виконавчої влади.

Однак, аналізуючи зміст Положення про управління Пенсійного фонду України в районах містах, районах у містах, затвердженого постановом правління ПФУ від 30.06.2002 року, а також беручи до уваги статтю 21 Закону України «Про виконавче провадження», можна зробити висновок, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, а управління Пенсійного фонду України Шевченківському районі м. Львова є його територіальним утворенням - органом (підрозділом). На думку апелянта, обидві назви не змінюють змістовного наповнення поняття, яке вони виражають, а тому твердження суду про непідвідомчість виконавчого провадження є безпідставним.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що рішення Шевченківського районного суду м. Львова №2а-1806/11, на підставі якого 13.03.2014 видано виконавчий лист, набрало законної сили 29.01.2014, що стверджується відповідним записом у виконавчому документі. Таким чином, державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.08.2014 ВП № 44461754.

За таких обставин, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить задовольнити їх в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що Шевченківським районним судом м. Львова було видано виконавчий лист №2а-1806/11 2а-1328/6776/11 від 13.03.2014 про заміну способу і порядку виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25.11.2011р. №2а-1806/11р. шляхом стягнення з управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова в користь ОСОБА_3 перерахованої однак не виплаченої державної та додаткової пенсії відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.02.2010 року по 22.07.2011 року в сумі 63 890,46 грн. (шістдесят три тисячі вісімсот дев'яносто гривень) 46 копійок.

На підставі вищенаведеного виконавчого листа, 21.08.2014 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області ВП 44461754 було відкрито виконавче провадження.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.2 ст. 14 КАС України постанови суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Повноваження, права та обов'язки державного виконавця при виконанні судових рішень визначені Законом України від 21.04.1999 року № 606-XIV ,,Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, в тому числі, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі повинні бути зазначені: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Згідно з ч.1 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.21 Закону № 606-XIV визначено, що на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Згідно з ст. ст. 8, 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 09 грудня 2012 року пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України. Виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 р. № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики.

В Положенні передбачено, що Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

Відповідно до п. 1.1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 р. № 11-2 головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) утворюють систему органів Пенсійного фонду України (далі - Фонд), який є центральним органом виконавчої влади.

Таким чином, управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, а тому виконання рішень, за яким боржником є зазначене управління у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» підвідомче відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Львівської області.

Відтак, враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що УПФ України в Шевченківському районі м. Львова фактично є територіальним підрозділом центрального органу державної влади, тому виконавче провадження по виконавчому листу №2а-1806/11 2а-1328/6776/11 від 13.03.2014 року підвідомче відповідачу, який у свою чергу правомірно, враховуючи положення статті 25 Закону № 606-ХІV, прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.08.2014 року.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції при винесенні рішення допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляцій скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги частково.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. ст.195, 196, п. 3 ч. 1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202 , ст. ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області задовольнити, постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2014 року у справі № 466/6142/14-а - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова до Головного управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Постанова в повному обсязі складена 30 березня 2015 року.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов