Справа № 804/14396/13-а
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2015 рокусправа № 804/14396/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2013 року по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЛ» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОЛ» (далі - ТОВ «ГОЛ») звернулося до суду з позовом до відповідача Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська), в якому з урахуванням уточненьҐ просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська №, № від 13.08.2013 року та № від 04.11.2013 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2013 року позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська №, № від 13.08.2013 року, № від 04.11.2013 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що в період з 23.07.2013 року по 29.07.2013 року ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ГОЛ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ПП «АТМ» за листопад 2012 року, ТОВ «Галактика М» за травень 2012 року, ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» за червень 2012 року, за результатами якої складено акт №166/225/21917731 від 30.07.2013 року.

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушено приписи п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 5288,66 грн. , із яких за травень 2012 року на суму 4083,33 грн., за червень 2012 року на суму 522 грн., за листопад 2012 року на суму 683,33 грн.; п.135.4 ст.135, п.137.10 ст.137, пп. 138.1.1 п.138.1 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 12286,12 грн., із яких за 2 квартал 2012 року на суму 10707,62 грн., за 4 квартал 2012 року на суму 1578,50 грн.

Позиція податкового органу про недійсність даних у податковій звітності позивача ґрунтується на отриманих від ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська актів перевірки контрагентів позивача ПП «АТМ», ТОВ «Галактика М», ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» щодо відсутності факту реального здійснення господарських операцій.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2013 року, яким ТОВ «ГОЛ» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 15357,66 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 12286,12 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3071,54 грн., податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2013 року, яким ТОВ «ГОЛ» збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 6610,83 грн., в тому числі основним платежем в сумі 5288,66 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1322,17 грн.

Не погодившись з винесеними податковими повідомленнями - рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 22.10.2013 року №3304/10/04-36-10-04-09 позивачу збільшено грошове зобов'язання по ПДВ, визначене у податковому повідомленні-рішенні ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська № від 13.08.2013 року на загальну суму 37,50 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 30 грн.,за штрафною (фінансовою) санкцією в сумі 7,50 грн., та залишено без змін податкове повідомлення - рішення № від 13.08.2013 року.

На підставі даного рішення ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська прийнято податкове повідомлення - рішення № від 04.11.2013 року, яким ТОВ «ГОЛ» збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 37,50 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 30 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 7,50 грн.

Позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення - рішення в судовому порядку.

Відповідно до приписів пп.134.1.1 п. 134.1. ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно п.138.2, 138.4 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу; та витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139 ст.139 ПК України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не включаються до складу витрат.

Як свідчать матеріали справи між позивачем та контрагентами були укладені наступні договори, а саме: з ТОВ «Галактика-М» договір №88 від 14.05.2012 року щодо надання послуг по установленню та монтажу охоронних систем в приміщенні банку, договір №93 від 24.05.2012 року щодо надання послуг по установленню та монтажу відеосистем в приміщенні; з ПП «АТМ» договір №57 від 14.11.2012 року щодо надання послуг по обслуговуванню охоронних систем, у ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» 25.06.2012 року придбано нетбук НР-mini для потреб, безпосередньо пов'язаних з обслуговуванням діяльності позивача.

Здійснення господарських відносин з вищезазначеними контрагентами підтверджується первинними бухгалтерськими документами, оформленими згідно вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV(далі - Закон № 996-XIV), а саме: податковими накладними, видатковими накладними, актами здачі - прийняття робіт (надання послуг), рахунками - фактурами, банківськими виписками тощо.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач правомірно включив до складу валових витрат відповідного періоду суму вартості наданих послуг та придбаного товару, та мав необхідні розрахункові, видаткові, та інші документи, підтверджені відповідними первинними бухгалтерськими документами, що є підставою для відображення таких документів в бухгалтерському та податковому обліку, та включення витрат до складу валових витрат в 2,4 кварталах 2012 року.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до приписів п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог стґ 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України).

Згідно вищевказаних норм, ПК України встановлено вичерпний перелік документів (податкова накладна, митна декларація, товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ), на підставі яких у платника податків виникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту.

Пунктами 201.8. та 201.9. ст. 201 ПК України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, виписана платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Таким чином, витрати для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Із матеріалів справи вбачається, що надання послуг за договорами та придбання товару з контрагентами ПП «АТМ», ТОВ «Галактика-М», ПП «Транс - Атлантіка - Сервіс» підтверджується вищезазначеними первинними бухгалтерськими документами, оформленими згідно вимог Закону №996-XIV, позивачем по виписаним контрагентами податковим накладним сформовано податковий кредит за травень, червень, листопад 2012 року.

Сума податку на додану вартість позивачем правомірно включена до складу податкового кредиту зазначеного періоду та відображена у реєстрі отриманих податкових накладних, оскільки чинне податкове законодавство України не ставить в залежність право сторони в договорі на податковий кредит від проведення перевірок податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Матеріалами справи доведений факт дійсного виконання позивачем та його контрагентами ПП «АТМ», ТОВ «Галактика-М», ПП «Транс - Атлантіка - Сервіс» господарських угод, позивач не мав підстав вважати діяльність зазначених контрагентів протиправною, так як на час дії угод контрагенти позивача були зареєстровані в установленому порядку як платники ПДВ, мали право виписувати та надавати податкові накладні, не були виключенні із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Суд першої інстанції правомірно прийняв до уваги судові рішення, які набули законної сили про визнання протиправними дій ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо здійснення перевірки контрагентів позивача, акти перевірки яких стали підставою для перевірки позивача та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Оскільки відповідачем не доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого законодавства України , суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що винесені ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська податкові повідомлення - рішення №, № від 13.08.2013 року, № від 04.11.2013 року є неправомірними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова