Справа № 2а/0370/867/12
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Справа № 101012/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2012 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПАККО Холдинг» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про визнання дій неправомірними та скасування податкового повідомлення рішення,-

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою відповідальністю «ПАККО Холдинг» (далі - ТзОВ «ПАККО Холдинг») звернулось з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.01.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що висновки податкового органу про нікчемність правочину, укладеного із ТзОВ «Фреш Фуд Компані» є помилковими, оскільки сторони договору поставки в повному обсязі виконали свої зобов'язання, що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2012 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив із того, що реальність господарської операції між позивачем та ТзОВ «Фреш Фуд Компані», яку податковий орган вважає нікчемною, підтверджується податковими та видатковими накладними, платіжними дорученнями. Крім того, господарюючі суб'єкти були зареєстровані ЄДРПОУ та недоліків в первинних документах не встановлено. Відтак, нікчемність податковим органом не доведено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що в ході перевірки встановлено договірні стосунки позивача з ТзОВ «Фреш Фуд Компані» на поставку овочів. Транспортування підтверджується лише актами здачі-приймання робіт (надання послуг). На придбаний товар позивачем надано лише протокол випробувань зразків продуктів харчування, інших супровідних документів щодо показників реалізованого товару, висновків, протоколів дослідження не представлено. Оригінали видаткових накладних не містять печаток «відвантажувача» та його «отримувача» із завіреними підписами. Реалізовану продукцію також не одержано за довіреністю, так як така відсутня. Також встановлено, що контрагент позивача придбав продукцію у ТОВ «Одеські курчата», розрахунки з яким проводились в безготівковій формі та наявна кредиторська заборгованість у 8964917,46 грн. Жодних документів на підтвердження отримання товару немає.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до акту № 9998/23-2/34928470 «Про результати позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «ПАККО Холдинг» з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТзОВ «Фреш Фуд Компані» за квітень 2011 року» було встановлено порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 203, 215, 228, 662, 655, 628, 638, 664 Цивільного кодексу України, ст.185, п. 186.1 ст. 186, п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТзОВ «ПАККО Холдинг» занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету по взаємовідносинах з ТзОВ «Фреш Фуд Компані», на загальну суму 115959 грн., в тому числі за квітень - 115959 грн.

На підставі вказаного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2012 року, в зв'язку з чим позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 115959 грн., в тому числі за основним платежем 115959 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 грн..

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених норм права, податковим законодавством чітко визначено необхідні умови для формування податкового кредиту з податку на додану вартість - наявність належним чином оформленої податкової накладної або іншого документа, передбаченого пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.

На думку колегії суддів надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:

неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

відсутність первинних документів обліку.

Таким чином, докази, на які послався суд першої інстанції на обґрунтування свого рішення, є обов'язковими, але не вичерпними, оскільки предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції (поставки товару), а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту позивача.

Відповідно до статті 11 КАС суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає (частини четверта, п'ята зазначеної статті).

Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх доводів щодо неправомірності формування податкового кредиту позивача ДПІ довела, що ТзОВ «ПАККО Холдинг» товар не придбало і ці операції були фіктивними. Зокрема, наявні первинні документи неналежно оформленні, оскільки оригінали видаткових накладних не містять печаток «відвантажувача» та його «отримувача» із завіреними підписами. Також ДПІ довела, що ТзОВ «ПАККО Холдинг» ні під час перевірки, ні суду не надало товарно-транспортні накладні, наявність яких є обов'язковою відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, зберігання, застосування єдиної первинної транспортної документації для перевезення вантажів автомобільним транспортом та обліку транспортної роботи, затвердженої спільним наказом Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України від 7 серпня 1996 року № 228/253 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 28 серпня 1996 року за № 483/1508).

Враховуючи вищезазначені норми, колегія суддів приходить до висновку, що позивач завищив податковий кредит по операціях з ТзОВ «Фреш Фуд Компані» внаслідок укладення нікчемного договору.

Вказана позиція не суперечить практиці Верховного Суду України, що є обов'язковою для застосування.

За таких обставин, проаналізувавши вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198 п.3 ч.1, 202, 205, 207, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби задоволити.

Скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2012 року по справі № 2а-0370/867/12 та прийняти нову, якою в задоволені позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ПАККО Холдинг» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про визнання дій неправомірними та скасування податкового повідомлення рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

суддів Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 10.04.2015 року