Справа № 809/1176/15
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2015 р. Справа № 809/1176/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Боршовського Т.І.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Снятинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 340,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2015 року Державна податкова інспекція у Снятинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 340,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не погашено грошових зобов'язань по штрафних (фінансових) санкціях з податку на доходи з фізичних осіб, застосованих згідно податкового повідомлення-рішення № від 05.04.2013 року.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши 07.04.2015 року до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника в судовому засіданні. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Згідно вимог частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, відповідно до норм частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, а також відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали адміністративного позову в порядку письмового провадження, дослідивши і оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтований, а тому його належить задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 25.05.2010 року зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець, та 26.05.2010 року взятий на облік як платник податків в ДПІ у Снятинському районі. 09.07.2014 року проведено Державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, отриманих з офіційного веб-сайту технічного адміністратора вказаного реєстру: http://irc.gov.ua/ua.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що 26.03.2013 року позивачем за наслідками проведеної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи, складено акт № 633/17, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 05.04.2013 року, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 340 грн. (а.с.5-6).

Вказані акт перевірки та податкове повідомлення-рішення надіслано відповідачу рекомендованим листом на адресу місця проживання, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання 16.04.2013 року (а.с.5-6).

Окрім цього, в Єдиному державному реєстрі судових рішень, розміщеному на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за адресою: http://reyestr.court.gov.ua/, відсутні судові рішення з яких би вбачався факт оскарження відповідачем вищевказаного податкового повідомлення-рішення.

Приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Оскільки відповідачем відповідно до вимог статті 56 Податкового кодексу України не була порушена процедура адміністративного оскарження податкових зобов'язань визначених вище вказаним податковим повідомленням-рішенням, вказане податкове повідомлення-рішення не оскаржувалося до суду, то суд в даній справі дійшов висновку про те, що визначені позивачем грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 340 грн. є узгодженими, та є податковим боргом. Доказів протилежного суду відповідно до ст.ст. 4-3, 33 ГПК України відповідачем не подано.

Відповідно до норми підпункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Державною податковою інспекцією у Снятинському районі надіслано відповідачу податкові повідомлення за № 1021/10/17-2077 від 13.11.2013 року та № 251/10/09-12-23/125 від 10.02.2015 року на суму 340 грн., які отримані відповідачем, про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 7-8).

Абзацом 2 підпункту 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 Податкового кодексу України передбачено, що державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

За таких обставин та норм права, суд вважає, що припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 не припинило податкових зобов'язань відповідача, які виникли під час здійснення ним підприємницької діяльності, а тому стягнення заборгованості, яка виникла з вказаних зобов'язань може бути предметом судового позову контролюючого органу до фізичної особи.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб податкового боргу в сумі 340 грн. у матеріалах справи відсутні. Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, відповідач суду відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не надав. Натомість податковий борг відповідача підтверджується довідкою № 240/9/09-12-23/161 від 23.02.2015 року про борг станом на 23.02.2015 року (а.с. 9).

Право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу передбачене підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Державної податкової інспекції у Снятинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 340 грн. є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1) в дохід Державного бюджету України податковий борг в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Боршовський Т.І.

Постанова складена в повному обсязі 07.04.2015 року.