Справа № 2а-4477/09/2670
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 січня 2015 року справа №2а-4477/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Кармазіна О.А., Огурцова О.П., за участю секретаря Калужського Д.О. та представників:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача 1: не з'явились;

відповідача 2: не з'явились;

відповідача 3: не з'явились;

зацікавленої особи: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визначення суми до стягнення за судовим рішенням в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до1. Ліквідаційної комісії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 2. Міністерства регіонального розвитку та будівництв України 3. Міністерства з питань житлово-комунального господарства
про за участю визнання протиправним наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та відшкодування моральної шкоди Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України
В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2010 року, позов ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 01 лютого 2007 року №49 "ос" про звільнення ОСОБА_1 з роботи з посади начальника Контрольно-ревізійного відділу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України згідно пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України; стягнуто з Ліквідаційної комісії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року в сумі 118 104,00 грн.; визнано звільненим ОСОБА_1 з роботи з 01 травня 2010 року на підставі пункту 3 статті 30 Закону України "Про державну службу" у зв'язку із досягненням ним граничного віку проходження державної служби; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2011 року касаційну скаргу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України задоволено частково, а саме: скасовано ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2010 року та змінено постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2010 року, а саме: абзац третій резолютивної частини постанови суду викладено в наступній редакції: "Стягнути з Ліквідаційної комісії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з відрахуванням отриманої ним допомоги по безробіттю, обов'язкових зборів та платежів"; виключено з резолютивної частини постанови суду четвертий абзац щодо визнання звільненим ОСОБА_1 з роботи з 01 травня 2010 року на підставі пункту 3 статті 30 Закону України "Про державну службу" у зв'язку із досягненням ним граничного віку проходження державної служби, та доповнено резолютивну частину постанови суду абзацом наступного змісту: "Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Контрольно-ревізійного відділу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, з 01.02.2007".

ОСОБА_1 подав до суду заяву про визначення суми до стягнення за судовим рішенням від 29 грудня 2014 року, в якій просить стягнути з Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 травня 2010 року по 01 січня 2015 року, з відрахуванням отриманої допомоги по безробіттю, обов'язкових зборів та платежів, із врахуванням інфляції та коефіцієнту підвищення посадових окладів з 01 лютого 2007 року.

Вказану заяву про визначення суми до стягнення за судовим рішенням призначено до розгляду на 22 січня 2015 року.

Розглянувши подану заяву, заслухавши пояснення позивача та виходячи з матеріалів справи, суд, звертає увагу на наступне.

Зі змісту заяви про визначення суми до стягнення за судовим рішенням суд встановив, що вона за своєю суттю є заявою про встановлення способу виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частина друга статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

Як зазначено вище, постановою Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2011 року вирішено стягнути з Ліквідаційної комісії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з відрахуванням отриманої ним допомоги по безробіттю, обов'язкових зборів та платежів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2014 року встановлено спосіб виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2011 року в частині стягнення з Ліквідаційної комісії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з відрахуванням отриманої ним допомоги по безробіттю, обов'язкових зборів та платежів, шляхом визначення суми, що підлягає стягненню, у розмірі 149 161,22 грн.

Таким чином, у межах даного спору судом вже встановлено спосіб виконання судового рішення шляхом визначення присудженої суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Разом з тим, у заяві про визначення суми до стягнення за судовим рішенням від 29 грудня 2014 року позивач просить стягнути із Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період, що не був предметом розгляду даної адміністративної справи, а саме з 01 травня 2010 року по 01 січня 2015 року, що унеможливлює встановити спосіб виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визначення суми до стягнення за судовим рішенням належить відмовити.

Одночасно колегія суддів роз'яснює позивачеві, що він має право звернутись до суду із окремим позовом про стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за новий період з 01 травня 2010 року по 01 січня 2015 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визначення суми до стягнення за судовими рішенням відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу суду за результатами розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді О.А. Кармазін

О.П. Огурцов