Справа № 2а-2570/3568/12
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2015р. м. Київ К/800/27008/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Кобилянського М.Г., Рибченка А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Козелецького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив скасувати наказ № 1057 від 09.07.2012 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення; визнати дії т.в.о. начальника УМВС в Чернігівській області ОСОБА_6 з видачі наказу № 223 о/с від 30.11.2012 року в частині звільнення протиправним та скасувати наказ в цій частині; поновити його на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області з 02.12.2012 року та зобов'язати відповідачів нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 02.12.2012 року по день фактичного поновлення на посаді.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2013 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що позивачем не було надано доказів, які б спростували факти, викладені у висновку службового розслідування, виписці із медичної картки № 767 від 22.06.2012 року та УМВС України в Чернігівській області прийнято оскаржувані накази у відповідності до вимог Конституції та законів України.

У поданій касаційній скарзі позивач заявив вимоги про скасування рішень судів попередніх інстанцій, як таких, що ухвалені із порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.

У доводах касаційної скарги, скаржник зазначає, що 22.06.2012 року у зв'язку погіршенням стану здоров'я перебував на лікарняному і знаходився вдома, про що надав суду лікарняний лист, виданий 21.06.2012 року Медичним центром «Олгерд» (а.с. 4). Відсутній належний медичний висновок про проведення його огляду на стан сп'яніння та докази перебування позивача у стані алкогольного сп'яніння під час виконання службових обов'язків, а тому оскаржувані накази підлягають скасуванню.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до пункту першого частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 01.12 2003 року, у тому числі на посаді старшого дільничного інспектора сектора дільничних інспекторів міліції Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області з 23.06.2011 року по 01.12.2012 року.

22.06.2012 року близько 14:00 години на робочому місці в смт. Десна Козелецького району, виявлено старшого дільничного інспектора міліції Остерського МВМ СДІМ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області майора міліції ОСОБА_4, який перебував у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Табельну вогнепальну зброю було вилучено начальником Остерського МВМ Козелецького РВ УМВС області капітаном міліції ОСОБА_7 та передано до чергової частини Козелецького РВ УМВС області для зберігання, що підтверджується довідкою Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області від 30.11.2012 року № 9540.

В той же день позивачу було запропоновано пройти медичне обстеження на встановлення факту вживання спиртних напоїв у Козелепькій ЦРЛ, на що останній погодився. Однак, від обстеження на приладі «Алконт», забору крові та сечі, відмовився.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22.06.2012 року № 767. Козелецької центральної районної лікарні, ОСОБА_4 о 14:55 години мав ознаки клінічного алкогольного сп'яніння та перебував у стані сп'яніння. У цьому ж документі лікарем зазначено, що при огляді від обстежуваної особи відчувається різкий запах алкоголю, в позі Ромберга констатує різке хитання, присутні загальмованість мови та неадекватна поведінка (ігнорування вимог медичного персоналу та супроводжуючих осіб) (а.с.59).

Вказані факти також підтверджуються висновком службового розслідування від 06.07.2012 року, проведеного посадовими особами Управління МВС України в Чернігівській області а саме: поясненнями працівників Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області: першого заступника начальника РВ підполковника міліції ОСОБА_8; заступника начальника відділу - начальника МГБ майора міліції ОСОБА_9; заступника начальника відділу - начальника СКЗ капітана міліції ОСОБА_10, в.о. начальника СДІМ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_11, начальника Остерського МВМ капітана міліції ОСОБА_7 та медсестри Козелецької центральної районної лікарні (а.с.67-68).

Згідно із наказом УМВС України в Чернігівській області № 1057 від 09.07.2012 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області»» за грубе порушення службової дисципліни, порушення присяги та кодексу честі працівника органів внутрішніх справ України в частині перебування на службі у стані алкогольного сп'яніння, що є скоєнням адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 179 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до вимог статті 15 КУпАП та пункту 2.1 наказу МВС України від 16.03.2007 року № 81 «Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, пов'язаних із загибеллю й травмуванням особового складу», старшого дільничного інспектора міліції Остерського МВМ СД1М Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області майора міліції ОСОБА_4 звільнено з ОВС України за пунктом пп «є» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України (а.с.3).

Наказом Управління МВС України в Чернігівській області № 223 о/с від 30.11.2012 року, підписаного т.в.о начальника Управління МВС України в Чернігівські області ОСОБА_6, зазначається, що згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, за пп. «є» п. 64 (за порушення дисципліни) майора міліції ОСОБА_4- старшого дільничного інспектора сектора дільничних інспекторів міліції Козелецького районного відділу УМВС України в Чернігівській області звільнено 01.12.2012 року з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) (а.с.75). У цьому ж наказі вказується, що підставою для його винесення став наказ УМВС України в Чернігівській області № 1057 від 09.07.2012 року

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Регулювання правового становища осіб, які проходять службу в органах внутрішніх справ здійснюється відповідно до спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565-XII (далі - Закон № 565-XII), Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ», затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV (далі - Дисциплінарний Статут), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114 (далі - Положення № 114) відомчих наказів, постанов, інструкцій та інших.

Стаття 14 Дисциплінарного Статуту встановлює процедуру, строки, підстави та форму накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного Статуту, порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Частиною 7 статті 13 Дисциплінарного Статуту передбачено, що таке дисциплінарне стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, накладається начальником, якому надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 62 Положення № 114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Відповідно до пп. «є» п. 64 Положення № 114 особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Службовим розслідуванням та судами попередніх інстанцій правильно встановлено факт перебування позивача а службі у нетверезому стані, що також підтверджується випискою із медичної картки від 22.06.2012 року, поясненнями працівників Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області: першого заступника начальника РВ підполковника міліції ОСОБА_8; заступника начальника відділу - начальника МГБ майора міліції ОСОБА_9; заступника начальника відділу - начальника СКЗ капітана міліції ОСОБА_10, в.о. начальника СДІМ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_11, начальника Остерського МВМ капітана міліції ОСОБА_7 та медсестри Козелецької центральної районної лікарні (а.с.67-68). Крім того, встановлено факт скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання начальницького складу органів внутрішніх справ.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваних наказів щодо звільнення позивача за порушення дисципліни.

Щодо доводів позивача про те, що 22.06.2012 року у зв'язку погіршенням стану здоров'я перебував на лікарняному і знаходився вдома, про що надав суду лікарняний лист, виданий 21.06.2012 року Медичним центром «Олгерд», суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Вдповідно до пункту 1.1, пункту 1.9 та абзацу 1 та 2 пункту 2.22 Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 року № 455, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 року за № 1005/6196 зі змінами та доповненнями «Про затвердження Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Листок непрацездатності (довідка) в амбулаторно-поліклінічних закладах видається лікуючим лікарем (фельдшером) переважно за місцем, проживання чи роботи. У разі вибору особою лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються за наявності заяви-клопотання особи, погодженої з головним лікарем обраного лікувально-профілактичного закладу, або його заступником, засвідченої підписом та круглою печаткою лікувально-профілактичного закладу.

Позивачем не надано суду документів, передбачених вищевказаною Інструкцією.

Вимоги щодо заповнення лікарняних зазначені в Інструкції, яка затверджена спільним наказом Міністерства охорони здоров'я, Міністерства праці та соціальної політики. Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань №532/274/136-оо/1406 від 03.11.2004 року «Про порядок заповнення листка непрацездатності», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2004 року № 1456/10055, із змінами та доповненнями внесеними 24.11.2006 року № 774/438/207-ос/719

Судами попередніх інстанцій правильно встановлено, листок непрацездатності, виданий Медичним центром «Олгерд» 21.06.2012 року не відповідає вимогам вищезазначеної Інструкції, а тому його не можна вважати належним доказом пербування позивача на лікарняному.

Крім того, частина 2 статті 18 Дисциплінарного статуту не містить застережень щодо можливості накладення дисциплінарних стягнень у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, на осіб рядового та начальницького складу, які тимчасово непрацездатні.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що з оскаржуваних судових рішень вбачається, що при їх ухвалені, суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2013 року у справі № 2а/2570/3568/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

М.Г. Кобилянський

А.О. Рибченко