Справа № 818/8831/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року м. Київ К/800/14734/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Гончар Л.Я.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» до Сумської митниці Міністерства доходів і зборів України про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та стягнення надмірно сплаченого мита та податку на додану вартість,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської митниці Міністерства доходів і зборів України про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та стягнення надмірно сплаченого мита та податку на додану вартість.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 року у задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству «Сумихімпром» було відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» було залишено без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 року - без змін.

У касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром», не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Сумською митницею Міністерства доходів і зборів України подано заперечення на касаційну скаргу, в яких вона просить залишити касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 01.10.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Сумихімпром» та Компанією «Ransweel Trading Limited» укладено контракт № 27-01/10-08, відповідно до якого продавець зобов'язується поставити сірку технічну газову грудкову виробництва ТОО «Тенгизшевройл» Казахстан на умовах поставки DAF Російсько-Український кордон (в редакції ІНКОТЕРМС-2000). 02.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Сумихімпром» та Компанією «Ransweel Trading Limited» укладено специфікацію № 32 до контракту від 01.10.2008 року № 27-01/10-08, відповідно до якої сторони погодили загальний обсяг поставки товару в квітні-червні 2013 року в розмірі 45 000,00 тон за ціною 103,00 дол. США за 1 тону. Специфікацією від 23.07.2010 року № 15 до розділу 3 контракту від 01.10.2008 року № 27-01/10-08 внесено зміни, а саме визначено вантажовідправником товару ТОО «Тенгизшевройл».

З метою митного оформлення придбаного товару позивачем було подано митну декларацію від 30.05.2013 року № 805130000/2013/006172, згідно з якою були заявлено до декларування сірка технічна газова грудкова вагою 5921300 кг, вартістю 4874881, 94 грн. (за курсом долара США 7,993). Митна вартість товару визначалась позивачем за методом 1, тобто, за ціною договору щодо товару, який імпортується - 103,00 доларів США за 1 метричну тону.

Сумською митницею 30.05.2013 року прийнято рішення № 805130000/2013/000099/1 про коригування митної вартості товарів на рівні 115,5 доларів США за 1 тону метричну, за другим методом - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

30.05.2013 року Сумською митницею видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № 805130000/2013/00103.

За заявою Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» придбаний товар митним органом було випущено у вільний обіг з визначенням митної вартості в розмірі 103,00 дол. США за 1 метричну тону. Різниця між митом, визначеним до сплати відповідачем, та митом визначеним до сплати позивачем, складає 5916,12 грн. Різниця між податком на додану вартість, визначеним до сплати відповідачем, та податком на додану вартість, визначеним до сплати позивачем, склала 119505,60 грн. Зазначені суми Сумською митницею перераховані до Державного бюджету України.

Вважаючи рішення Сумської митниці від 30.05.2013 року № 805130000/2013/000099/1 про коригування митної вартості товарів протиправним, Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» звернулося до суду з даним позовом про його скасування.

Відповідно до статті 318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із статтею 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів та інше.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраною декларантом або уповноваженою ним особо. Методу визначення митної вартості умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Разом з тим, саме припущення митного органу щодо подання декларантом невідповідних документів не є беззаперечною підставою для незастосування обраного декларантом методу визначення митної вартості, у зв'язку з чим вимагає від суду в кожному випадку здійснювати аналіз поданих декларантом документів.

Згідно із частинами 3, 4, 5, 6 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо подані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно із частинами 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною 3 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

Згідно із частиною 6 статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 334 Митного кодексу України, особи, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України, зобов'язані надавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі.

Відповідно до підпунктів 2.4-2.7, 2.9, 2.10 пункту 2 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 року № 362, робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом, зокрема:

- порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів;

- порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено;

- перевірки наявності взаємозв'язку продавця та покупця;

- перевірки інформації, наданої декларантом або уповноваженою особою, при продажу товарів між пов'язаними особами, щодо наближеності митної вартості товарів, визначеної основним методом до однієї з операцій, які наведені у частині вісімнадцятій статті 58 Кодексу;

- перевірки наявності знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних товарів, перевірки наявності продажу оцінюваних товарів на експорт в Україну.

В процесі дослідження інформаційних даних товаро-супровідних документів та перевірки достовірності складових митної вартості товарів, заявлених позивачем у митній декларації від 30.05.2013 року № 805130000/2013/006172, посадовою особою митного поста «Суми-центральний» Сумської митниці встановлено наступні обставини. Так, поставка товару здійснювалась за зовнішньоекономічним контрактом купівлі-продажу від 01.10.2008 року № 27-01/10-08, укладеним позивачем із Компанією «Ransweel Trading Limited». Відповідно до пункту 1.1 даного контракту продавець зобов'язується передати у власність покупцеві «сірку технічну газову комову, гранульовану, чешуйовану, рідку ГОСТ 127.1-93». В наданих до митного оформлення накладних на перевезення товару в графі 6 зазначено: «По договору с Рансвил Трейдинг Лимитед» ч/з ООО «Екотехінвест». «Технотранс» - под. код . Собственность ПАО «Сумихимпром». Однак будь-яких документів на підтвердження домовленостей з ТОВ «Екотехінвест» позивачем не надавалось.

Крім того, пунктом 3.6 контракту від 01.10.2008 року № 27-01/10-08 передбачено, що протягом трьох календарних днів з дати відвантаження продавець направляє покупцеві кур'єрською поштою рахунок-фактуру на фактично відвантажену кількість товару. За пунктом 3.4 цього ж контракту датою відвантаження є дата оформлення митних документів в країні вантажовідправника, відмічені штемпелем митниці.

Відповідно до залізничних накладних та митної декларації країни відправлення (згідно відбитків штампів комітету митного контролю Мінфіну Республіки Казахстан) датою відвантаження є 18.05.2013 року, 08.05.2013 року, 04.05.2013 року.

Вищенаведене свідчить про те, що рахунок-фактура на дану поставку товару не може датуватися раніше, ніж 04.05.2013. Проте, декларантом позивача надано до митниці рахунок-фактуру від 30.04.2013 № 64, що свідчить про те, що цей документ не стосується даної (спірної) поставки товару, а належить до пакету товаро-супровідних документів на іншу поставку, що відбувалась раніше.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд погоджується з висновками відповідача про те, що декларантом позивача заявлені неповні, необ'єктивні та непідтверджені документально відомості про митну вартість товару.

Відповідно до статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів у разі неможливості визнання митної вартості, заявленої декларантом або уповноваженою ним особою; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Оскільки в процесі митного оформлення товару у митниці виникли сумніви, керуючись частинами 3, 4 статті 53 Митного кодексу України, інспектором митниці у письмовому вигляді на зворотній сторінці декларації митної вартості № 805130000/2013/006172 було зазначено про надання додаткових документів:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначені договором (угодою, контрактом);

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант був ознайомлений з переліком затребуваних документів, що підтверджено його особистим підписом.

На виконання вимоги щодо надання додаткових документів декларантом позивача додатково надано такі документи:

- лист ПАТ «Сумихімпром» від 26.04.2013 року № 27-1340;

- лист «Ransweel Trading Limited» від 26.04.2013 року № 122-126.

Після цього, на цій же зворотній сторінці декларації митної вартості товарів вчинено записи про відсутність можливості надати інші додатково затребувані документи.

З вищевказаного випливає, що більшість документів, наданих декларантом, не впливають на підтвердження заявленої митної вартості.

Згідно із частиною 21 статті 58 Митного кодексу України, використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об'єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Відповідно до частини 4 статті 57 Митного кодексу України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

З метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості імпортованих товарів за іншим методом, між митним органом і декларантом проведено консультацію, про що зроблено відповідний запис на зворотному боці митної декларації. При цьому, декларантом власноручно вчинено запис такого змісту: «Консультацію проведено. Підстави узгоджено».

Згідно із частинами 1, 2 статті 59 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

Оскільки надані до митного оформлення документи містять розбіжності щодо вартості товару, заявлені відомості не були підтверджені документально, враховуючи, що позивачем не було надано додаткових документів на підтвердження заявленої вартості товару, Сумською митницею, згідно зі статтею 59 Митного кодексу України, було визначено митну вартість товарів на підставі МД від 07.01.2013 року № 600080000/2012/000128 за другим методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що Сумська митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів від 30.05.2013 року № 805130000/2013/000099/1, діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, отже відсутні підстави для його скасування.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» - залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» до Сумської митниці Міністерства доходів і зборів України про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та стягнення надмірно сплаченого мита та податку на додану вартість - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Є. Донець

Л.Я. Гончар

В.Ф. Мороз