Справа № 813/2217/14
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Справа № 876/5685/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2014 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Міндоходів у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій,-

В С Т А Н О В И В :

12 березня 2014 року Головне управління Міндоходів у Львівській області звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансові санкції в розмірі 6800 грн..

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 07 травня 2014 року позов задовольнив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що відповідач оскаржила до суду рішення про застосування фінансових санкцій. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.09.2013 року відмовлено ФОП ОСОБА_1 в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення №130152 від 17.12.2012 року. Однак, відповідач оскаржила зазначене рішення до суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що згідно постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Гніздичівської селищної ради від 26.11.2012 р. на громадянку ОСОБА_2 за порушення вимог ч.2 ст.156 КУпАП в частині реалізації слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,0 гривень.

Регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС у Львівській області винесено рішення від 17.12.2012 року № 130153 про застосування до ФО-П ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800, 00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду адміністративної справи відповідачем не було добровільно сплачено фінансову санкцію визначену в Рішенні №130152 від 17.12.2012 року у розмірі 6800,00 грн.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: особам, які не досягли 18 років.

Згідно ч. 1 ст. 17 цього Закону за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз.9 ч.2 статті 17 вказаного Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15 3 цього Закону - 6800 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 оскаржила до суду рішення Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів у Львівській області про застосування фінансових санкцій №130152 від 17.12.2012 року на суму 6800 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Відповідач подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку з оскарженням постанови Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року до суду апеляційної інстанції, однак, доказів відкриття апеляційного провадження у вказаній справі на час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не надала.

Таким чином, на час розгляду справи судом першої інстанції, рішення про застосування до відповідача фінансових санкцій було чинним. Будь-яких доказів у підтвердження погашення вказаних штрафних санкцій відповідачем ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

Посилання відповідача на оскарження постанови Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року, якою відмовлено у задоволенні позову про скасування рішення про застосування фінансових санкцій, не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Однак, у випадку скасування касаційною інстанцією зазначеної постанови та рішення про застосування фінансових санкцій за №130152 від 17.12.2012 року, зазначені обставини у відповідності до приписів п.4 ч.2 ст. 245 КАС України можуть бути підставою для перегляду вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами.

За таких обставин апеляційний суд визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача фінансових санкцій в сумі 6800 грн.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги щодо невідповідності постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2014 року у справі № 813/2217/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов