Справа № 815/709/14
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2015р. м. Київ К/800/62411/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

за участю:

секретаря Маджар О.М.

представника позивача Гулого Р.О.

представника відповідача неприбуття

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року

у справі № 815/709/14

за позовом головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

до Державної фінансової інспекції в Одеській області

про скасування вимоги

В С Т А Н О В И В :

У січні 2014 року головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Одеській області про скасування вимоги про усунення порушень від 14.01.2014 № 15-041-23-14/329.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2014, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014, позов задоволено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, ДФІ в Одеській області оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій з мотивів порушення цими судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення - про відмову у задоволенні позову.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу ГУ ПФУ в Одеській області просило залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ДФІ в Одеській області у вересні-листопаді 2013 року провела планову ревізію використання бюджетних коштів, передбачених Пенсійному фонду України на дотації та виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами, та покриття дефіциту коштів Пенсійного фонду України для виплати пенсій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області за період з 01.01.2011 по 31.08.2013, за результатами якої 04.12.2013 складено акт № 041-76/58.

14.01.2014 ДФІ в Одеській області склала вимогу № 15-041-23-14/329, якою вимагає від ГУ ПФУ в Одеській області:

- опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо повного усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо притягнення до матеріальної та дисциплінарної відповідальності винних осіб (п. 1);

- відобразити заборгованість по бухгалтерському обліку та звітності ГУ ПФУ в Одеській області та його територіальними органами, а саме управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, управлінням Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси по 10 особам, яким надміру виплачені пенсії, внаслідок подання громадянами недостовірної інформації при отриманні статусу заданими відповідних комісій зі спірних питань, на загальну суму 655 810,07 грн.; повернути надміру виплачені суми пенсій у порядку, визначеному частиною першою статті 50 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (п. 2).

Скасовуючи вимогу відповідача про усунення порушень від 14.01.2014 № 15-041-23-14/329, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивував своє рішення тим, що за відсутністю доказів зловживань з боку 10 пенсіонерів, які могли б бути підставою для стягнення в судовому порядку надміру виплачених сум пенсії за весь час проведення виплат, вимога по відображенню заборгованості по бухгалтерському обліку та звітності ГУ ПФУ в Одеській області та його територіальними органами Пенсійного фонду України в Одеській області по 10 особам, яким надміру виплачені пенсії на загальну суму 655 810,07 грн., та повернення надміру виплачених сум пенсій, є незаконною.

Отже, задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що вимога про усунення порушень від 14.01.2014 № 15-041-23-14/329 є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо протиправності оспорюваної вимоги з огляду на таке.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, її визначено як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів, та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» встановлено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Пункт 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» закріплює право контролюючого органу пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Відповідно до змісту частини шостої статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» порядок проведення Інспекцією державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з правилами пунктів 45, 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (далі - Порядок проведення інспектування) у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державної контрольно-ревізійної служби, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо ж вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Разом із тим, пунктом 19 Порядку проведення інспектування встановлено, що якщо під час ревізії Інспекцією виявлено факти порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції контролюючого органу (зокрема, з питань обігу готівки, валютних операцій, формування об'єкта та/або бази оподаткування, ціноутворення, управління державним майном, дотримання антимонопольного законодавства та інших), посадові особи контролюючого органу невідкладно письмово повідомляють про це керівнику контролюючого органу чи його заступнику, які забезпечують інформування відповідних державних органів про такі факти.

Частиною першою статті 50 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Водночас, згідно з положеннями частини другої статті 103 Закону № 1058-ІV державне регулювання та нагляд у порядку, передбаченому законодавством, за дотриманням норм цього Закону щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій у солідарній системі та щодо взаємодії Пенсійного фонду з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Абзацом другим пункту 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 389/2011, передбачено, що Мінсоцполітики України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім'ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

З огляду на встановлене у статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» право ДФІ в Одеській області пред'являти вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства лише з питань збереження і використання державної власності та фінансів, а також на компетенцію Мінсоцполітики України щодо державного регулювання та нагляду у порядку, передбаченому законодавством, за дотриманням законодавства щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій у солідарній системі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у ДФІ в Одеській області повноважень заявляти вимогу про усунення виявлених у ході ревізії порушень порядку призначення (перерахунку) і виплати пенсій шляхом повернення пенсій відповідно до норм статті 50 Закону № 1058-ІV, які, на думку контролюючого органу, були надміру виплачені окремим пенсіонерам.

Отже, не зважаючи на мотиви задоволення позову, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо протиправності вимоги відповідача про усунення порушень від 14.01.2014 № 15-041-23-14/329 та наявності підстав для її скасування.

Таким чином, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними норми права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни рішень судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 231 КАС України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.