Справа № 2511/1426/12
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2015р. К/800/25152/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2014 року у справі № 2511/1426/12

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в Куликівському районі Чернігівської області (далі - Управління)

про визнання дій протиправними, перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління про визнання дій протиправними, перерахунок пенсії.

Просив суд визнати протиправними дії Управління щодо здійснення перерахунку розміру додаткової пенсії, встановленої йому відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмір 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, стягнути з відповідача недоплачену суму додаткової пенсії, починаючи з 1 квітня 2012 року.

Постановою Куликівського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, є інвалідом третьої групи. Перебуває на обліку в Управлінні та отримує додаткову пенсію відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Обчислення пенсії позивача з 1 квітня 2012 року проводилось, виходячи із розмірів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 1210) у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 зазначеного Закону передбачено, що додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до І категорії, зокрема інвалідам 3 групи призначається у розмірі - 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України від 22 грудня 2011 року № 4282-VІ «Про Державний бюджет України на 2012 рік», який набрав чинності 1 січня 2012 року, установлено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. А тому, відповідач правильно застосував в даних правовідносинах положення пункту 13 Порядку № 1210, згідно якого, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою з 1 січня 2012 року, відповідно до Закону виплачується у розмірі 15 % до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

З 1 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 13 Порядку щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою з 1 січня 2012 року, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплачується у розмірі 15% до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені норми у період спірних правовідносин неконституційними не визнавались, змін до них не вносилось, а тому відповідач правомірно керувався ними та постановами Кабінету Міністрів України при обчисленні, нарахуванні та виплаті додаткової пенсії позивачу, передбаченої статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, у 2012 році застосуванню підлягали зазначені норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та постанови Кабінету Міністрів України № 1210, а тому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача та відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.