Справа № 165/2925/14-а,2-а/165/93/14
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 р. Справа № 876/409/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Бруновської Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Нововолинську Волинської області на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 16 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Нововолинську Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернулася з позовом до відповідача про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії в частині врахування в заробіток при призначенні пенсії державного службовця матеріальних доплат на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премій і зобов'язання перерахувати - розмір пенсії із внесенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії вказаних виплат починаючи з 19.07.2008 р.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що отримує пенсію по інвалідності, призначену у відповідності до ЗУ «Про державну службу», яка нарахована їй на підставі довідки №5904/04.50.23 від 21.05.2009 року про заробітну плату за 24 останні місяці роботи. Вказує, що під час розрахунку пенсії відповідачем не враховано: матеріальні допомоги, індексацію, премію за сумлінну працю, які є складовими заробітної плати державного службовця і на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнобов'язкове державне пенсійне страхування. Покликається на рішення Верховного суду України, ст.33, 37 Закону №3723-ХІІ «Про державну службу», статтю 41 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статтю 66 Закону №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», в яких зазначається, що виплати на які нараховано та сплачено страхові внески входять до складу заробітної плати і повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Просить позов задоволити, визнати протиправними дії управління ПФУ у м.Нововолинську та зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок пенсії, як державному службовцю з моменту її призначення на підставі ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу", статті 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" і додатково включити до її заробітку для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, премію за сумлінну та багаторічну роботу, на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в розмірі 84 % з 19.07.2008 року.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 18 листопада 2014 року - позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку її пенсії неправомірними. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу із включенням до її заробітку сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, премії за сумлінну та багаторічну роботу в розмірі 84 % від середньомісячного заробітку, з урахуванням фактично отриманих сум з 01 червня 2014 року. Адміністративний позов за період з 19 липня 2008 року по 31 травня 2014 року, залишено без розгляду.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, управління Пенсійного фонду України в м. Нововолинську Волинської області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Сторони в судове засідання не прибули, хоч про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала державним службовцем і з 18.07.2008 р. одержує пенсію по ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Згідно з довідками, (копії наявні в матеріалах справи), позивачу. нараховувалась матеріальна допомога на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати. З даних виплат нараховувався та стягувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування .

Згідно ст.37 Закону України «Про державну службу», пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм свідчить, що матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці, на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати , що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція із спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 20.02.2013 р. і від 28.05.2013 р. Ці рішення Верховного Суду України прийняті за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Відтак, колегія апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Нововолинську Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 16 грудня 2014 року у справі №165/2925/14-а- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

Н.В. Бруновська