Справа № 823/597/15
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року справа № 823/597/15

м. Черкаси

14 год. 47 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді: Паламара П.Г.,

при секретарі: Овсієнку О.І.,

за участю представників відповідача - Омельченка В.В., Шафорости М.І. - за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Смілі та Смілянському районі Черкаської області до публічного акціонерного товариства "Смілянське автотранспортне підприємство 17128" про стягнення простроченої заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Смілі та Смілянському районі Черкаської області (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства "Смілянське автотранспортне підприємство 17128" (далі - відповідач), в якому просить стягнути із відповідача на користь управління Пенсійного фонду України в м. Смілі та Смілянському районі Черкаської області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 за січень-лютий 2015 року на загальну суму 30191 грн. 07 коп.

Позивач надав суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що кошти на виплату та доставку пільгових пенсій за січень - лютий 2015 року підприємством повністю сплачені, однак позивач, всупереч закону, зарахував вказані кошти в рахунок погашення заборгованості іншого періоду.

Заслухавши пояснення представників відповідачів, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Публічне акціонерне товариство "Смілянське автотранспортне підприємство 17128" зареєстроване як юридична особа з 14.11.1995 ().

З письмових доказів у справі суд встановив, що позивач поніс витрати на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам відповідача, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 - які отримують пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктами "б-з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII), відповідно до яких на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Факт трудових відносин зазначених осіб на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, підтверджується наданими суду довідками відповідача про уточнюючий характер робіт (а.с.23-34).

Відповідно до вимог абз.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугою років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування фактичних витрат з виплати та доставки пільгових пенсій передбачений Інструкцією про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року (далі - Інструкція №21-1).

Відповідно до п.6.1 Інструкції №21-1 витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, підлягають відшкодуванню страхувальниками в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого ч.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим працівникам.

Згідно з п.6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

На виконання п.6.4 Інструкції №21-1 повідомлення-розрахунки щодо вищезазначених пільгових пенсійних виплат за жовтень-листопад 2014 року були направлений відповідачу, ним не оскаржені. Отже, зазначені в ньому суми є узгодженими та підлягають відшкодуванню.

Суд встановив, що платіжними дорученнями від 25.02.2015 № 158 на суму 16631,75 грн та від 23.01.2015 № 49 на суму 21439,59 грн. відповідач сплатив позивачу 38071,34 грн, із призначенням платежу: сплата пільгової пенсії вищезазначеним особам за лютий 2015 року та січень 2015 року відповідно.

Зазначені кошти позивачем зараховані в рахунок погашення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в порядку календарної черговості її виникнення.

Суд звернув увагу, що загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів в межах України, а також відповідальність суб'єктів переказу визначені Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 5 квітня 2001 року №2346-III (далі - Закон №2346-III).

Відповідно до ч.1 ст.17 цього Закону реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, обробки та захисту встановлюються Національним банком України.

Загальні правила, види і стандарти розрахунків юридичних і фізичних осіб та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків встановлені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 (далі - Інструкція №22).

Відповідно до п.1.7. цієї інструкції кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

За змістом пункту 3.8 глави 3 Інструкції №22 реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками. Отже, право визначати призначення платежу належить виключно платнику, а тому у позивача не було правових підстав для зарахування коштів відповідача, направлених на погашення заборгованості за спірний період, на покриття заборгованості за попередні періоди.

Аналогічна позиція підтверджена рішеннями Вищого адміністративного суду України у аналогічних між цими самими сторонами і з тим самим предметом спору у справах від 21.03.2013 №К/9991/79377/12, від 13.02.2014 №К/9991/90910/11, від 15.05.2014 №К/9991/58059/12.

Взявши до уваги наведені норми та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 159-165, 254-256 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного тексту постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Копію постанови направити сторонам.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст постанови виготовлений 09 квітня 2015 року.