Справа № 2а-9182/10/1070
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2015 р. м. Київ К/9991/25510/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Кохан О.С.,

за участю:

представника позивача - Богатова Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптторгсервіс плюс»

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року

у справі № 2а-9182/10/1070

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптторгсервіс плюс»

до Іванківської міжрайонної державної податкової інспекції Київської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптторгсервіс плюс» (далі - відповідач) до Іванківської міжрайонної державної податкової інспекції Київської області (далі - відповідач) про визнання дій Іванівської МДПІ в Київській області щодо невизнання декларації з податку на прибуток за три квартали 2010 року, як податкової звітності протиправними та зобов'язання Іванівську МДПІ в Київській області визнати декларацію з податку на прибуток за три квартали 2010 року як податку звітність з моменту її подання до органу податкової служби 21 жовтня 2010 року та провести податку звітність по особовому рахунку платника податку.

Постановою Київського окружного адміністративного суду міста від 09 грудня 2010 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Іванківської МДПІ Київської області щодо невизнання податкової декларації ТОВ «Оптторгсервіс плюс» з податку на прибуток підприємства за три квартали 2010 року. Зобов'язано Іванківську МДПІ Київської області визнати податкову декларацію ТОВ «Оптторгсервіс плюс» з податку на прибуток підприємства за три квартали 2010 року як податку звітність та відобразити в картці особового рахунку ТОВ «Оптторгсервіс плюс» показники податкової декларації з податку на прибуток за три квартали 2010 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Оптторгсервіс плюс» судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року постанову Київського окружного адміністративного суду міста від 09 грудня 2010 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі ТОВ «Оптторгсервіс плюс», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року і залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду міста від 09 грудня 2010 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

15 жовтня 2010 року ТОВ «Оптторгсервіс плюс» направило поштою до податкового органу податкову декларацію з податку прибуток за 3 квартали 2010 року з усіма додатками, що підтверджується копією опису вкладених у цінний лист предметів, повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення та фіскальним чеком УДППЗ «Укрпошта» № 9949 (арк. справи 30-31). Декларація була підписана керівником та скріплена печаткою підприємства..

Проте, листом від 21 жовтня 2010 року №4627/10/28-008 Іванківська МДПІ Київської області повідомила позивача, що податкова декларація ТОВ «Оптторгсервіс плюс» з податку на прибуток підприємства за три квартали 2010 року не була визнана як податкова звітність внаслідок її невідповідності вимогам абзацу 5 підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», оскільки неможливо прочитати текст або цифри внаслідок пошкодження (наприклад, документи залиті чорнилом або іншою рідиною, потертості). Також, позивачу запропоновано надати нову податкову звітність з податку на прибуток за відповідний звітний період, оформлену належним чином (арк. справи 34).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що підпунктом 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» передбачено виключний перелік підстав, за яких податкова звітність може бути не визнана контролюючим органом як податкова декларація, з урахуванням того, що подана позивачем податкова декларація з податку на прибуток за три квартали 2010 року була заповнена у відповідності до вимог наказу ДПА України від 29 березня 2003 року № 143 «Про затвердження форми декларації з податку на прибуток підприємства та Порядку її складання», з урахуванням того, що ідентифікаційний код товариства не належить до показників господарської діяльності, на підставі яких у платника податків виникають податкові зобов'язання.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції і відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позивачем порушено вимоги Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, затверджений наказом ДПА України від 29 березня 2003 року № 143, оскільки ідентифікаційний код підприємства є обов'язковим реквізитом податкової звітності.

Однак з такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів повністю погодитись не може, з огляду на наступне.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено строки подання податкових декларацій за базовий податковий (звітній) період, який дорівнює, зокрема, календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно положень абзаців 1, 2 пункту 16.4 статті 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податок за звітний період сплачується його платником до відповідного бюджету у строк, визначений законом для квартального податкового періоду. Платники податку у строки, визначені законом, подають до податкового органу податкову декларацію про прибуток за звітний період, розраховану наростаючим підсумком з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових періодів у разі його наявності відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Закону. При цьому за звітні квартал, півріччя та три квартали платники податку подають спрощену декларацію, а за результатами звітного року - повну. Форми декларацій з цього податку встановлюються центральним податковим органом за узгодженням з комітетом Верховної Ради України, що відповідає за проведення податкової політики.

Наказом ДПА України від 29 березня 2003 року № 143 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) був затверджений Порядок складання декларації з податку на прибуток підприємства, пунктом 1.6 якого передбачено, що у декларації зазначаються усі передбачені в ній показники. Якщо будь-який рядок декларації не заповнюється через відсутність операції (суми), то такий рядок прокреслюється, крім випадків, прямо визначених у декларації. Дані, наведені в декларації, повинні підтверджуватись первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності). Достовірність даних підтверджується підписами керівника і головного бухгалтера та засвідчується печаткою підприємства. Оригінал декларації з відповідними додатками подається платником до податкового органу за місцезнаходженням платника на одному двосторонньому аркуші форматом А-4 з відповідними додатками на односторонніх аркушах форматом А-4. Подання копій декларації та додатків не дозволяється. Декларація та додатки до неї не підлягають обов'язковому скріпленню між собою (прошнуровуванню).

При цьому, Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та наказом ДПА України від 29 березня 2003 року № 143 «Про затвердження форми декларації з податку на прибуток підприємства та Порядку її складання» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не визначено поняття "обов'язкові реквізити податкової декларації".

Відповідно до абзацу 5 підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Закону «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків.

З метою підвищення ефективності роботи на регіональному та районному рівнях у процесі приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків та реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з урахуванням різних способів надходження документів до органів державної податкової служби України, у тому числі в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, та відповідно до статті 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», наказом ДПА України від 15 квітня 2008 року № 250 були затверджені Методичні рекомендації щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України.

Відповідно до пункту 4.1.3 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України, затверджених наказом ДПА України від 15 квітня 2008 року № 250 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) під обов'язковими реквізитами розуміються: тип документу (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період; назва платника; код платника згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 118 "Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України", або реєстраційний (обліковий) номер з ТРДПАУ для юридичної особи; код виду економічної діяльності (КВЕД); код форми власності; код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ (якщо передбачено формою); ідентифікаційний номер згідно з ДРФО або в разі відмови від нього серія та номер паспорту для фізичної особи; реєстраційний (обліковий) номер платника в разі спільної (сумісної) діяльності; місцезнаходження платника; ОДПС, до якого подається звітність; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію для платників ПДВ; дата подання звіту (або дата заповнення - в залежності від форми); ініціали, прізвища та ідентифікаційні номери посадових осіб для звітів, в яких це передбачено формою; підписи цих осіб, засвідчені печаткою.

Підпунктом 4.1.4 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України, затверджених наказом ДПА України від 15 квітня 2008 року № 250 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що якщо податкова звітність, що надана органу державної податкової служби платником податків, заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, то вона може бути не визнана органом державної податкової служби як податкова звітність. Підставою про визнання звітності недійсною є: відсутність підпису відповідних посадових осіб; відсутність скріплення печаткою підписів платника податків (факсиміле не дозволяється); відсутність обов'язкових реквізитів податкового документу; неможливість прочитати текст або цифри внаслідок пошкодження (наприклад, документи, залиті чорнилом або іншою рідиною, потерті); наявність порваних аркушів, підчищень, помарок, виправлень, дописок і закреслювань; подання ксерокопії оригіналів звітних документів; порушення загальних вимог оформлення документів податкової звітності.

Як вбачається з пояснень Іванківської МДПІ Київської області та поданою податковим органом копією податкової декларації позивача, підставою для невизнання поданої ТОВ «Оптторгсервіс плюс» податкової декларації з податку на прибуток за три квартали 2010 року податковий орган вказав неможливість вільного читання цифр коду ЄДРПОУ, оскільки вони мають підчистки та потертості (арк. справи 43-44).

Разом з цим, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, податкова декларація ТОВ «Оптторгсервіс плюс» з податку на прибуток за три квартали 2010 року містила усі обов'язкові реквізити, декларація також була підписана керівником підприємства та скріплена печаткою платника податків, а розділі 4 зазначений ідентифікаційний код товариства, який зазначений у Довідці з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 20 лютого 2006 року № 49/2009 та у Довідці про взяття на облік платника податків від 16 лютого 2006 року № 38 (арк. справи 26-27).

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 226, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптторгсервіс плюс» задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року скасувати, а постанову Київського окружного адміністративного суду міста від 09 грудня 2010 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна