Справа № 2-а-15217/10/2070
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 р. Справа № 2-а-15217/10/2070
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Любчич Л.В.

представника відповідача - Полежаки О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2011р. по справі № 2-а-15217/10/2070

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

29.11.2010 р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2, позивач), звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі - ДПІ у Московському р-ні м. Харкова, відповідач) , в якому, з урахуванням уточнень, просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача з податку на додану вартість № /0 від 16.11.10 р. на загальну суму 150393,00 грн., з яких по основному платежу - 100262,00 грн., штрафна (фінансова) санкція - 50131,00 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.11 р. адміністративний позов ФОП ОСОБА_2 до ДПІ у Московському р-ні м. Харкова про скасування податкового повідомлення - рішення задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення-рішення від 16.11.10 р. №/0 на загальну суму 150393,00 грн., з яких: за основним платежем - 100262,00 грн., штрафна (фінансова) санкція - 50131,00 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача витрати по сплаті державного мита в сумі 3,40 грн.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.11 р. та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що до перевірки позивачем не надано ТТН, шляхових листів, посвідчень про відрядження, заявок на надання транспортних послуг, актів списання встановлених на автомашини запчастини, актів виконання робіт по ремонту та технічному обслуговуванню автомобілів, у зв'язку з чим не виявилось можливим дослідити підтвердження використання в підприємницькій діяльності пального та автозапчастин.

Позивач письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.08.11 р. апеляційну скаргу ДПІ у Московському р-ні м. Харкова задоволено, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.11р. по справі № 2а-15217/10/2070 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_2 - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.01.15 р. постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.08.11 р. скасовано та направлено справу до апеляційної інстанції на новий розгляд в зв'язку з нез'ясуванням та неналежним дослідженням доказів. Касаційною інстанцією зазначено на необхідність встановлення видів господарської діяльності що здійснювалися позивачем, конкретних господарських операцій, за якими позивачем сформовано податковий кредит, вартість придбаного товару, суму податку на додану вартість, віднесену до складу податкового кредиту звітного періоду, а також наявності права покупців на нарахування податкового кредиту.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) справа розглянута без участі позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З письмових доказів у справі вбачається, що ДПІ у Московському р-ні м. Харкова проведена планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ФОП ОСОБА_2 податкового законодавства за період січень 2008 р. - червень 2010 р. відповідно до затвердженого плану перевірки, за результатами якої складено акт № 9560/172/НОМЕР_1 від 03.11.10 р., (далі - Акт від 03.11.10 р.).

На підставі акту перевірки, ДПІ у Московському р-ні м. Харкова прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.11.10 р. № /0 на загальну суму 150 393,00 грн., з яких за основним платежем 100262,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 50131,00 грн.

Перевіряючи правомірність прийняття податковим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до реєстрів договорів з замовниками за 2008 р., 2009 р., 2010 р.р. ФОП ОСОБА_2 за перевіряємий період було укладено 99 договорів, з яких до суду було надано лише 11 договорів, у зв'язку з чим колегія суддів вважає неможливим встановити відповідність відсутнім договорам актів виконаних послуг та сум коштів отриманих за ці послуги, які вказані в податкових накладних.

Харківським апеляційним адміністративним судом, з метою усунення недоліків зазначених в ухвалі Вищого адміністративного суду від 12.01.2015 р., було направлено запит на адресу ФОП ОСОБА_2 про витребування додаткових доказів (документального підтвердження) по справі.

Вимоги вищезазначеного запиту позивачем виконані не були.

Згідно ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З письмових доказів у справі вбачається, що акти на надання транспортних послуг не містять одиниць виміру та вартості наданих послуг за одиницю виміру, а вказують лише маршрут перевезення та загальну вартість наданих послуг, що унеможливлює встановити довжину маршруту для з'ясування витрат пального, мастильних матеріалів, відповідність сплачених грошових сум.

В порушення положень ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996 -XIV від 16.07.90 р. (зі змінами та доповненнями) первинні документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення під час здійснення господарських операцій в більшості відсутні.

Встановити конкретні господарські операції, за якими позивачем сформовано оспорюваний податковий кредит, вартість придбаного товару, суму податку на додану вартість, віднесену до складу податкового кредиту звітного періоду, та провести оцінку всіх доказів в сукупності не можливо в зв'язку з відсутністю в матеріалах справи первинних документів. В порядку ч.4 ст. 11 КАС України на вимогу суду позивачем дані докази надані не були.

З огляду на зазначене, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність доказів щодо фактичного здійснення господарських операцій, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції, через порушення норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню, та ухваленні нової про відмову ФОП ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2011 року по справі № 2-а-15217/10/2070 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Сіренко О.І. Спаскін О.А.
Повний текст постанови виготовлений 10.04.2015 р.