Справа № 2а-747/09/2470
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2015р. м. Київ К/800/47424/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Державної фінансової інспекції Чернівецької області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2013 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції Чернівецької області до управління праці та соціального захисту населення Кіцманської райдержадміністрації про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Державна фінансова інспекція Чернівецької області звернулася із позовом, в якому просила зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Кіцманської райдержадміністрації виконати п. 1.1 вимоги інспекції від 16 квітня 2009 року № 24-26-13/235.

Позов мотивовано тим, що інспекцією під час проведення ревізії встановлено, що управлінням надмірно виплачено компенсаційні виплати постраждалим внаслідок стихійного лиха, внаслідок чого держбюджету завдано битків. Вимогою інспекції зобовязано центр зайнятості усунути виявлені під час ревізії порушення, у строк передбачений у вимозі, порушення не усунуто.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суд від 12 квітня 2013 року позов задоволено. Зобов'язано управління виконати вимоги інспекції, в частині вжиття заходів щодо повного відшкодування зайво виплачених компенсаційних виплат постраждалим внаслідок стихійного лиха, а також зайво наданих пільг ветеранам органам внутрішніх справ.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що п. 1.1 вимоги інспекції є законним, отже невиконання пунктів вимоги у передбачені строки є протиправним.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2013 року рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2013 року скасовано в частині задоволення позову. В цій частині прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено. В іншій частині постанову залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що інспекцією не було надано достатньо належних доказів, які б свідчили про правомірність заявлених позовних вимог.

В касаційній скарзі, що надійшла до Вищого адміністративного суду України інспекція, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши матеріали справи та переглядаючи матеріали справи в межах доводів касаційної скарги, судова колегія вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що інспекцією проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності управління за період 2006-2007 р.р. та завершений період 2008 р., в тому числі використання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг водовідведення та водопостачання, квартплати з урахуванням вимог Закону України "Про державний бюджет на 2008 р.".

За результатами перевірки складений акт № 38 від 30.03.2009 року.

На підставі висновків акту ревізії, 16 квітня 2009 року інспекцією прийнято вимогу за № 24-26-13/235 "Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства" з вимогами, в т.ч. пунктом 1.1. зобов'язано вжити заходи щодо визначення винних осіб у допущених порушеннях та шляхом надання позовів до суду, вжити заходів щодо повного відшкодування зайво виплачених компенсаційних виплат постраждалим внаслідок стихійного лиха в сумі 539510,00 грн.; а також зайво наданих пільг ветеранам органів внутрішніх справ в сумі 3628,00 грн.

Оскільки, відповідачем в добровільному порядку не усунено вказані порушення акту ревізії, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

За змістом п. 1, 7, 10 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" № 2939-XII контрольно-ревізійним управлінням в областях надається право перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п.п. 3.1.12 п. 3.1 Положення про Контрольно-ревізійні управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, затвердженого наказом Головного контрольно-ревізійного управління України від 9 січня 2001 року № 111 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 січня 2001 року за № 37/5228; чинного на час виникнення спірних відносин), управління, відповідно до покладених на нього завдань, а також через підпорядковані йому контрольно-ревізійні підрозділи, має право, зокрема, звертатись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Наведене дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

У зв'язку з цим, Верховний Суд України у постанові від 15 квітня 2014 року у справі 21-63а14 дійшов висновку, що виявлені збитки, завдані державі чи об'єкту контролю не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги, хоча про їх наявність може бути зазначено у вимозі. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом. При цьому зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Таким чином оскільки примусове відшкодування шкоди відбувається судом за відповідним позовом про її стягнення, спонукання підконтрольну установу в судовому порядку до виконання вимоги інспекції у тому числі з зобов'язанням до використання права на судовий захист, є необґрунтованим.

За цих обставин відмова у задоволенні такого позову є правомірною.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції Чернівецької області залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2013 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає крім, як в строки, з підстав та в порядку, передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець