Справа № 755/3642/15-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/3642/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Марфіна Н.В. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді: Літвіної Н.М.

Суддів: Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року позовні вимоги в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії позивача щодо обчислення стажу роботи в особливо шкідливих умовах праці за Списком №1 відповідно до п. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 27 січня 2014 року по 12 серпня 2014 року, а також позовні вимоги в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва здійснити нарахування та обчислення пенсії позивача з урахуванням індивідуального коефіцієнту, обчисленого із заробітної плати у розмірі 1, 9581 за період з 18 січня 2010 року по 12 серпня 2014 року - залишено без розгляду.

У задоволенні позову в частині визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва щодо обчислення стажу позивача в одинарному розмірі, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії позивача щодо обчислення стажу роботи в особливо шкідливих умовах праці за Списком №1 відповідно до п. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 12 серпня 2014 року та зобов'язання здійснити нарахування та обчислення пенсії позивача з урахуванням індивідуального коефіцієнту, обчисленого із заробітної плати у розмірі 1, 9581 з 12 серпня 2014 року - відмовлено.

На вказану постанову суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, загальний стаж роботи позивача становить 46 років 01 місяць 15 днів з урахуванням роботи за Списком №1 - 12 років 04 місяці 09 днів. При цьому, коефіцієнт стажу розрахований за 697 місяців.

Отже, 46 років х 12 місяців + 1 місяць + (12 років х 12 місяців) = 697 місяців.

Таким чином, посилання позивача на те, що відповідачем в порушення вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» робота позивача за Списком № 1 врахована до стажу в однократному розмірі є безпідставними. Відповідачем на виконання положень ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» робота позивача за Списком № 1 врахована до загального стажу роботи з розрахунку за кожний повний рік (12 років) додатково зараховано по одному року (12 років або 144 місяці).

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше пенсія позивачу була призначена 09 липня 1989 року.

Станом на 01 січня 2006 року індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії становив 1, 19581.

Між тим, 20 червня 2007 року позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії по стажу та заробітку. Після проведення розрахунку індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії з урахуванням оптимізації став 0, 934 (0, 93374).

30 листопада 2009 року позивач звернувся з заявою про переведення його до переліку непрацюючих пенсіонерів

18 січня 2010 року позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії по стажу.

Після проведення розрахунку індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії з урахуванням оптимізації не змінився та становив 0, 934 (0,93358).

Наступні розрахунки також свідчать про те, що індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії з урахуванням оптимізації не змінився та становив 0, 934 (0, 93358).

Відповідно до п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Отже, перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої ст. 40 при перерахунку пенсії, застосовуються з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід), а частина 2 цієї ж статті передбачає формулу для обчислення, а не перерахунку пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Показник заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії є складовою формули розрахунку заробітної плати застрахованої особи для обчислення пенсії, формула для відповідного розрахунку передбачена частиною 2 статті 40 Закону № 1058, а саме Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях, Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць, К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Показник (Ск : К) - складає індивідуальний коефіцієнт для призначення пенсії (який є предметом спору).

Індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії позивача змінився з 1,19581 до 0,93358, оскільки при його розрахунку був доданий період заробітку позивача відповідно до його заяви про перерахунок пенсії за стажем роботи та заробітком.

У зв'язку з тим, що для розрахунку заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, була додана заробітна плата позивача, яку він отримував після її попереднього призначення/перерахунку, то його індивідуальний коефіцієнт для призначення пенсії зменшився.

Таким чином, законодавцем передбачена ситуація зниження індивідуального коефіцієнту для обчислення пенсії осіб, які продовжують працювати, при перерахунку їх пенсії за періоди страхового стажу передбачені частиною 1 статті 40 цього Закону, а тому законом надано право пенсіонеру обирати заробітну плату, з якої буде обчислюватись пенсія: чи то заробітна плата, з якої призначена пенсія, чи заробітна плата розрахована з урахуванням додаткового страхового стажу.

Отже, законом не передбачена можливість перерахунку заробітної плати для обчислення пенсії особи, яка продовжує працювати, за періоди страхового стажу, передбачені ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» без зміни індивідуального коефіцієнту для обчислення заробітної плати.

Згідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, за її заявою провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу. При цьому, за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати, з якої була обчислена пенсія, або за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу поспіль до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Тобто, пенсіонери, які після призначення пенсії продовжували працювати, можуть надати документи лише про стаж роботи або, за бажанням, документи про стаж і заробітну плату і коли надаються документи лише про страховий стаж, перерахунок пенсії провадиться шляхом перерахунку коефіцієнту страхового стажу. Якщо ж особа надає документи про стаж та заробіток, окрім збільшення коефіцієнту страхового стажу, провадиться перерахунок заробітку, який визначається шляхом множення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, на індивідуальний коефіцієнт заробітку. У такому випадку коефіцієнт заробітку може змінюватися порівняно з попереднім, у тому числі і зменшуватися.

Законом не передбачено збереження під час перерахунку коефіцієнту заробітної плати, який був до перерахунку. Звертаючись до органів Пенсійного фонду, пенсіонер самостійно приймає рішення щодо варіантів здійснення перерахунку пенсії: лише з урахуванням страхового стажу або водночас із урахуванням і стажу, і заробітної плати після призначення пенсії.

Крім того, відповідно до п. п. 1, 4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», цей Закон набирає чинності з 1 січня 2004 року. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Між тим, будь-якого зменшення розміру пенсії позивача у зв'язку з його перерахунком за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» після набрання ним чинності судом не встановлено.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач звернувся до суду з даним позовом в частині розглядуваних вимог з пропуском встановленого ст. 99 КАС України строку, оскільки пенсію він отримував щомісячно, у зв'язку з чим мав можливість дізнатися про порушення, на його думку, своїх прав на її перерахунок при отриманні соціальних виплат.

Виходячи з зазначеного вище, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 14 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.