Справа № 820/2240/15
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 квітня 2015 р. №820/2240/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді -Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання Ільницької І.Л.

представників : позивача - Івлевої Н.М, відповідача - Климчук С.М., Радченко І.А., Баклушеву В.Б., Науменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Термолайф" до Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Приватне акціонерне товариство "Термолайф" , з адміністративним позовом до Головного управління Міндоходів у Харківській області , в якому просить суд, скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Міндоходів у Харківській області від 17.11.2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій за платежем: податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів 90859,25 на суму 8164,69 грн., в тому числі за основним платежем на суму 8164,69 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 2041,17 грн. як таке, що суперечить вимогам чинного законодавства України; скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Міндоходів у Харківській області від 17.11.2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій за платежем: податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів 90859,25 на суму 1632,93 грн., в тому числі за основним платежем на суму 1632,93 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 408,23 грн. як таке, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що висновки податкового органу про вчинення ним порушень Митного кодексу України та Податкового кодексу України, є помилковими, не доведеними належними доказами і такими, що порушують вимоги чинного законодавства.

Відповідач, Головне управління Міндоходів у Харківській області в письмових запереченнях та представник відповідача в судових засіданнях проти позову заперечував з посиланням на матеріали перевірки та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазнаючи, що оскаржувані рішення винесені у відповідності до норм діючого законодавства, є такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні, просили відмовити в задоволені позову з підстав, що зазначені в запереченнях на адміністративний позов та матеріалах перевірки.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Головним управлінням Міндоходів у Харківській області була проведена документальна невиїзна перевірка факту митного оформлення товарів ввезених за митною декларацією від 28.08.2014 №807100000/2014/035879 у товарних підкатегоріях 8414 90 00 00 (ставка мита 0%), (ставка мита 5,0%) та (ставка мита 0%) в зоні діяльності Харківської обласної митниці Приватним акціонерним товариством "Термолайф" (, місцезнаходження: 61071, м. Харків, Шосе Карачовське, буд, 44), про що складено акт перевірки №39/2014/20-40/34015182 від 29.10.2014 року .

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням Міндоходів у Харківській області були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 17.11.2014 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності в сумі 10205,86 грн., з них за основним платежем - 8164,69 грн. та за штрафними санкціями - 2041,17 грн.; № від 17.11.2014 року яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із ввезених товарів на територію України в сумі 2041,16 грн., з них за основним платежем - 1632,9 грн. та за штрафними санкціями - 408,23 грн.

Як з'ясовано під час судового розгляду, фактичною підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень слугували відображені в акті перевірки №39/2014/20-40/34015182 від 29.10.2014 року висновки відповідача про встановлення порушень за митною декларацією від 28.08.2014 №807100000/2014/035879 вимог Закону України від 05.04.2001 № 2371-ІП "Про Митний тариф України" Правила 2а Основних правил інтерпретації класифікації товарів, в частині невірного визначення коду товарів "Крильчатка для вентилятора КХЕ-080, частина вентилятора. Кожух для вентилятора КТ90/800" (8414 90 00 00), "Вал для вентилятора КХЕ-080" (8483 10 95 90), "Муфта для вентилятора КХЕ-080" (8483 60 20 00) згідно з УКТЗЕД, оскільки даний товар повинен класифікуватися за кодом 8414 59 80 90 згідно УКТЗЕД, по МД від 28.08.2014 №807100000/2014/035879. В результаті вищевказаних порушень та відповідно до частини 1, пункту 5 частини 8 статті 257, статті 278, пункту 1 та частини 1 статті 279 Митного кодексу України, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України ПАТ "Термолайф" було занижено податкові зобов'язання на суму - 9 97,62 грн., з них: по ввізному миту за серпень 2014 року - 8 164; по ПДВ за серпень 2014 року - 1 632,93 грн.

Позивач в межах адміністративного оскарження звернувся до Державної фіскальної служби України. Рішеннями Державної фіскальної служби України від 02.02.2015 року №1978/6/99-99-10-01-06-15 , від 02.02.2015 року №1979/6/99-99-10-01-06-15 про результати розгляду скарги податкові повідомлення - рішення від 17.11.2014 року №, від 17.11.2014 року № залишено без змін.

Перевіряючи вказані висновки відповідача, а відтак і прийняті на їх підставі спірні податкові повідомлення-рішення, на відповідність вимогам ч.3 ст. 2 КАС України, суд виходить з такого.

Відповідно до п.23 ст.4 Митного Кодексу України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи ( ст. 318 вказаного Кодексу).

Відповідно до ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно ст. 262 Митного кодексу України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно ст. 264 Митного кодексу України митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно ст.71 Митного кодексу України, декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

28.08.2014 року до митного органу подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №807100000/2014/035879, якою заявлено до митного оформлення ввезений Приватним акціонерним товариством "Термолайф" товар крильчатка для вентилятора КХЕ-080, кожух для вентилятора КТ90/800; виробник: "FAS Hansek GmbH & Co.KG"; торгівельна марка: FAS; торгівельна країна: Німеччина" (8414 90 00 00); "Вал для вентилятора КХЕ-080; виробник: "FAS Hansek GmbH & Co.KG"; торгівельна марка: FAS; торгівельна країна: Німеччина" ); "Муфта для вентилятора КХЕ-080, виробник: "FAS Hansek GmbH & Co.KG". Торгівельна марка: FAS, Торгівельна країна: Німеччина" ).

Зазначені товари класифіковано позивачем у товарних підкатегоріях 8414 90 00 00 (ставка мита 0%), (ставка мита 5,0%) ти (ставка мита 0%) згідно з УКТЗЕД, як частини устаткування для ї- виробництва виробів з мінеральної вати.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України затвердженого Законом України від 05.04.2001 № 2371-III "Про Митний тариф України" , з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД та визначальних для класифікації характеристик товару.

Згідно Основних правил інтерпретації класифікації товарів визначено, що 1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил: 2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного; (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Тобто, Правилом 1 цілком однозначно визначено, що тексти назв товарних позицій і примітки до розділів чи груп є пріоритетними, тобто при класифікації товарів враховуються лише назви товарної позиції. При цьому вище вказані норми Закону не містять будь-яких застережень щодо необхідності врахування про класифікації товарів окрім назв товарних позицій додатково ще й функціональних особливостей обладнання-товарної позиції, зокрема їх обмеження.

Відповідно до Пояснень до товарної підкатегорїї 8414 90 00 00 відносяться: насоси повітряні або вакуумні, повітряні або інші газові компресори та вентилятори; вентиляційні або рециркуляційні витяжні ковпаки або шафи з вентилятором, з фільтром або без нього: - частини.

Відповідно Пояснень до товарної підкатегорії 8483 10 95 90 відносяться: вали трансмісійні (включаючи кулачкові та колінчасті) і кривошипи; корпуси підшипників, підшипники ковзання для валів; зубчасті передачі та зубчасті колеса зібрані з валами; кулькові або роликові гвинтові передачі; коробки передач та інші варіатори швидкості, включаючи гідротрансформатори; маховики та шківи, включаючи поліспасти; муфти та пристрої для з'єднання валів (включаючи універсальні шарніри): вали трансмісійні (включаючи кулачкові та колінчасті) та кривошипи: інші: -інші

Відповідно Пояснень до товарної підкатегорії 8483 60 20 00 відносяться: вали трансмісійні (включаючи кулачкові та колінчасті) і кривошипи; корпуси підшипників, підшипники ковзання для валів; зубчасті передачі та зубчасті колеса зібрані з валами; кулькові або роликові гвинтові передачі; коробки передач та інші варіатори швидкості, включаючи гідротрансформатори; маховики та шківи, включаючи поліспасти; муфти та пристрої для з'єднання валів (включаючи універсальні шарніри): муфти та пристрої для з'єднання валів (включаючи універсальні шарніри): з чавуну або сталі.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що крильчатка для вентилятора КХЕ-080, вал для вентилятора КХЕ-080, муфта для вентилятора КХЕ-080 є частинами вентилятора марки КХЕ-080.

Кодування крильчатки для вентилятора КХЕ-080 проводилася відповідно з поясненнями до товарної позиції 8414: Частини "За умови додержання загальних положень щодо класифікації частин (Загальні положення до Розділу XVI), частини товарів цієї товарної позиції також включаються до цієї товарної позиції (наприклад, корпуса насосів і компресорів, лопатки, імпелери, ротори, лопаті та поршні)."

Також при декларуванні наводився детальний опис товару в електронному інвойсі згідно: "Наказ Міністерства фінансів України N 998 от 17.09.2012 про затвердження Класифікатора додаткової інформації, необхідної для ідентифікації товарів, що вноситься до електронного інвойсу, який додається до митної декларації, заповненої на бланку єдиного адміністративного документа".

Кодування товарів "вал для вентилятора КХЕ-080" і "муфта для вентилятора КХЕ-080" при декларуванні проводилось, керуючись основними правилами, інтерпретації УКТЗЕД, згідно Правила 2 (а): будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершенного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершенного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного", а також керуючись: "Розділ XVІ - машини, обладнання та механізми, електротехнічне обладнання , їх частини, звукозаписувальна та звуковідтворювальна апаратура, апаратура для запису або відтворення телевізійного зображення і звуку, їх частини та приладдя (ІІ) Частини (Примітка 2 до цього розділу): (6) Трансмісійні вали, кривошипи, корпуси підшипників, підшипники ковзання, зубчастчі колеса і зубчасті передачі (включаючи фрикційні передачі, коробки передач та інші редукційні механізми), маховики, шківи і блоки шківів, муфти та пристрої для з'єднання валів (товарна позиція 8483).

Кодування товарів: "крильчатка для вентилятора КХЕ-080", "вал для вентилятора КХЕ-080", "муфта для вентилятора КХЕ-080", які є частинами вентилятора марки КХЕ-080, проводилось окремо тому, що ці частини не можна об'єднати в незавершені машини як роз'яснено в розділі XVI УКТ ЗЕД: IV. Незавершені машини (Правило 2 а) Основних правил інтерпретації Класифікації товарів)

У цьому розділі будь-яке згадування машини або пристрою стосується не лише завершеної машини, але і незавершеної машини (тобто складеної з набору частин, повністю настільки, що вона вже має основні суттєві ознаки завершеної машини). Так машина, в якій не вистачає лише маховика, плити опори, каландрових валків, держаків та ін., класифікується в тій самій товарній позиції, як машина, а не в будь-якій окремій товарній позиції, призначеній для частин. Аналогічно машина чи пристрій, яка зазвичай містить електродвигун (наприклад, електромеханічний ручний інструмент товарної позиції 8467), включається до товарної позиції, яка стосується відповідної завершеної машини, навіть якщо вона подана без цього двигуна.

Ці три товари: "крильчатка для вентилятора КХЕ-080", "вал для вентилятора КХЕ-080", "муфта для вентилятора КХЕ-080" не мають істотних ознак завершеної машини, тому що згідно наданих документів при митному оформленні вентилятор складається з 25 складових частин. Товар "Кожух для вентилятора КТ90/800" є частиною вентилятора марки КТ90/800, і кодування проводилось відповідно з поясненнями до товарної позиції 8414. Частини "За умови додержання загальних положень щодо класифікації частин (Загальні положення до Розділу XVI), частини товарів цієї товарної позиції також включаються до цієї товарної позиції (наприклад, корпуса насосів і компресорів, лопатки, імпелери, ротори, лопаті та поршні)."

Також при декларуванні приводився детальний опис товару в електронному інвойсі згідно: "Наказ Міністерства фінансів України N 998 от 17.09.2012 про затвердження Класифікатора додаткової інформації, необхідної для ідентифікації товарів, що вноситься до електронного інвойсу, який додається до митної декларації, заповненої на бланку єдиного адміністративного документа".

Отже, класифікуючи товарну одиницю позивач діяв в межах законодавства України.

Пунктом 56.21 Податкового кодексу України визначено, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Згідно ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України (далі МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частиною 2 цієї статті визначено, що порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування -з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за і допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно ч. 1, 2 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД .

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД .

Згідно ст. 67 МК України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Законом України "Про Митний тариф України" №2371-111 від 05.04.2001 затверджено Митний тариф України. Це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України.

Товарною номенклатурою Митного тарифу України є Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), яка базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів.

За змістом статті 313 МК України, митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України і міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи (стаття 69 МК України).

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом, зокрема, проведення документальних, перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справиг -у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Таким чином, якщо митні органи, приймаючи митну декларацію, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України, то в подальшому вони не мають правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару, зокрема з посиланнями на результати перевірки.

З аналізу вищевказаних норм закону вбачається, що у разі, коли митний орган самостійно визначає класифікацію товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань, за винятком випадку, коли за наслідками службової перевірки або розгляду кримінальної справи встановлено змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов'язкових платежів.

В інших випадках, за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і

транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення

законодавства України, митний орган має право продовжити здійснення митного

контролю, за наслідками якого донарахувати обов'язкові платежі, якщо протиправні дії

декларанта спричинили їх недобір.

Вказана правова позиція також підтверджується судовими рішеннями Верховного Суду України від 16.01.2012 у справі №21-267а11, від 26.06.2012 у справі №21-130а12 тощо.

Доказів наявності обставин, які б свідчили про порушення законодавства України з питань митної справи при здійснені митного оформлення Приватним акціонерним товариством "Термолайф" до суду не подано.

Судом встановлено, що товар за митними деклараціями, зазначеними в акті перевірки випущений відповідачем на митну територію України після сплати позивачем всіх податків та зборів. Під час здійснення митного оформлення товару відповідач погодився із кодом товару, заявленим Позивачем.

При здійсненні митного оформлення товарів за митними деклараціями, зазначеними в акті перевірки, перевірка правильності класифікації товару згідно УКТЗЕД, нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) проводилась відповідачем на підставі заявлених позивачем відомостей про товар. Будь-які зауваження щодо правильності заповнення митних декларацій стосовно класифікації та кодування товару під час митного оформлення у Відповідача були відсутні, а документи, які були подані Позивачем для визначення коду товару згідно УКТЗЕД у митного органу не викликали сумнівів. Посилання відповідача на коди визначені в експортній декларації, суд не приймає до уваги, оскільки вони не є обов'язковими при митному оформленні товару, що не заперечувалось представниками сторін.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України. (ч. 2 ст.351 Митного кодексу України)

Як вбачається з матеріалів справи митним органом не отримувалась інформація від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, висновків експертів, що стосуються товарів митне оформлення яких завершено, оскільки з пояснень відповідача в судовому засіданні підставою для призначення такої перевірки був лише аналіз електронних копій митних декларацій, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав визначених законом для призначення позапланової невиїзної перевірки.

Крім того, частиною 8 ст. 345 Митного кодексу України (чинного) передбачено, що у разі скасування, зміни за результатами документальної перевірки рішень щодо класифікації товарів для митних цілей, прийнятих митними органами відповідно до статті 69 цього Кодексу, або рішень про коригування заявленої митної вартості товарів, прийнятих митними органами відповідно до розділу III цього Кодексу, дії, вчинені підприємством на виконання таких рішень, не тягнуть за собою застосування штрафних (фінансових) санкцій, нарахування пені, накладення адміністративних стягнень, крім випадків, якщо зазначені рішення були прийняті на підставі поданих підприємством недостовірних документів, недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання підприємством всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначених рішень, що суттєво вплинуло на характер цих рішень.

У зв'язку з тим, що судовим розглядом не виявлено порушень законодавства при митному оформленні та обставин визначених ч. 8 ст. 345 МК України, таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав застосування штрафної (фінансової) санкції передбаченої п.п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що в ході розгляду справи, відповідачем не надано доказів наміру позивача порушити вимоги чинного законодавства та ухилитися від сплати обов'язкових платежів.

В ході розгляду справи, відповідач не довів правомірності та обґрунтованості мотивів винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,

З огляду на викладене, вимога позивача про скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 17.11.2014 року обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 7-11, 71, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Термолайф" до Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Міндоходів у Харківській області №, № від 17.11.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, рахунок 4011) на користь Приватного акціонерного товариства "Термолайф" (адреса: 61071, м.Харків, Карачівське шосе 44, ) судовий збір в сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2015 року.

Суддя Волошин Д.А.