Справа № 301/417/14-а
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 р. Справа № 876/9230/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Пліша М.А., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Калинича І.В.,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 11 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Луківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, Комунального підприємства «Іршавське бюро технічної інвентаризації», Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, про скасування рішень, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Луківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» (далі КП «Іршавське БТІ», БТІ) та Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області, яким з врахуванням зміни позовних вимог просила: зобов'язати Виконавчий комітет Луківської сільської ради розглянути та виконати протест прокурора Іршавського району Закарпатської області на рішення виконавчого комітету від 02.06.2008 року № 42 у спосіб, порядок та строк, передбачений законом; визнати незаконним та скасувати рішення реєстратора КП «Іршавське БТІ» від 17.06.2008 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1; визнати незаконним та скасувати рішення реєстратора Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області від 20.09.2013 року № 6054148 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо житлового будинку в АДРЕСА_1; визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1, видане Виконавчим комітетом Луківської сільської ради на ім'я ОСОБА_5, яке зареєстроване КП «Іршавське БТІ» від 17.06.2008 року за № 23649508, а також витяг до нього про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.06.2008 року № 19209023; зобов'язати КП «Іршаське БТІ» та Реєстраційну службу Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області виключити з Реєстру прав власності на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1; визнати незаконним та скасувати рішення реєстратора КП «Іршавське БТІ» від 09.02.2011 року про відмову їй у державній реєстрації свідоцтва про право власності на житловий будинок в АДРЕСА_2

Постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 11 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що в судовому засіданні не підтверджено належними доказами, яким чином державна реєстрація майна за ОСОБА_5 перешкоджає позивачу належно використовувати своє майно та створює загрозу знищення майна позивача.

Постанову в апеляційному порядку оскаржила позивач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що КП «Іршавське БТІ» 17.06.2008 року незаконно провело первинну реєстрацію свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1, за ОСОБА_5, оскільки у нього відсутні які-небудь правовстановлюючі документи на вказане майно та земельну ділянку, а в рішенні Луківської сільради не вказано про зобов'язання бюро технічної інвентаризації провести реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, на думку позивача, КП «Іршавське БТІ» самовільно зареєстровано нерухоме майно, яке побудовано самочинно. Внаслідок незаконної реєстрації до складу домоволодіння ОСОБА_5 включено господарські споруди, які належать їй, а саме літню кухню та сарай. Рішенням Виконавчого комітету Луківської сільради від 17.03.2009 року № 11 задоволено протест прокурора та скасовано рішення виконкому цієї ж сільради №42 від 02.06.2008 року про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 Однак зміни в правовстановлюючі та реєстраційні документи внесено не було, що стало причиною відмови реєстратора КП «Іршавське БТІ» 09.02.2011 року провести державну реєстрацію за нею свідоцтва про право власності на житловий будинок в АДРЕСА_2 Не дивлячись на скасоване свідоцтво про право власності від 02.06.2008 року, ОСОБА_5 провів перереєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в Реєстраційній службі. Реєстраційна служба не витребувала з БТІ інвентаризаційну справу на будинок та не перевірила законність набуття ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно, наявність дозволів на будівництво та відповідність нерухомого майна будівельним нормам та провела державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на підставі неналежно оформлених документів: реєстраційна справа містить копії документів, що нотаріально не посвідчені, паспорт ОСОБА_5 в частині реєстрації місця проживання містить виправлення, які не засвідчені, що є підставою для відмови в реєстрації права власності. Незаконна реєстрація права власності на будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 порушує її права, оскільки вказане майно межує з її господарськими спорудами та перешкоджає позивачу належно використовувати своє майно, а також створює загрозу знищення майна позивача. Посилання третьої особи на преюдиційність фактів, встановлених рішеннями судів, що приймалися по іншим спорам, які виникали між сторонами, є безпідставним.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін і третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги і заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно з ч. 3 ст. 17, ч. 4 ст. 18, ст. 19 цього Закону державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об'єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав.

Для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об'єкта нерухомого майна та їх копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права.

Підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно є, у тому числі, свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду.

Відповідно до п. 6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 (яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин та у відповідній редакції), оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Згідно з п. 1.3 Тимчасового положення державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно п.2.1 Тимчасового положення, для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи, їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, визначені цим Положенням. Відповідальність за достовірність та повноту інформації у документах несе власник (власники) нерухомого майна. При цьому реєстрації прав передує технічна інвентаризація об'єкта, права щодо якого підлягають реєстрації, без проведення якої згідно п. 3.3 Тимчасового положення може бути відмовлено у реєстрації права на нерухоме майно.

Відповідно до п. 3.8 Тимчасового положення після прийняття рішення реєстратором та внесення запису до Реєстру прав на правовстановлювальних документах робиться відмітка (штамп) про реєстрацію відповідних прав, видається витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який є невід'ємною частиною правовстановлювального документа.

Перелік підстав для відмови у державній реєстрації був передбачений ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», а ч. 3 вказаної статті було встановлено, що відмова у державній реєстрації прав з підстав, не передбачених цим законом, заборонена.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Виконавчого комітету Луківської сільради Іршавського району Закарпатської області від 02.06.2008 року № 42 ОСОБА_5 було видане свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

У свідоцтві міститься опис об'єкта нерухомості, до якого входять: житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», гараж літ. «Г», дроварня літ. «Д», вбиральня літ. «Е» та сіновал літ. «Є».

На підставі вказаного свідоцтва КП «Іршавське БТІ» 17.06.2008 року здійснило державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1, за ОСОБА_5, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19209023 від 17.06.2008 року.

Як встановив суд, реєстрація права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_5 була здійснена на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Луківської сільради Іршавського району Закарпатської області, яке було чинним, а зазначене в ньому нерухоме майно на день проведення реєстрації не було зареєстроване за іншими особами.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що реєстрація 17.06.2008 року за ОСОБА_5 права власності на житловий будинок та надвірні споруди, що розташовані по АДРЕСА_1, була здійснена КП «Іршавське БТІ» відповідно до вимог чинного на той час законодавства, а передбачених законодавством підстав для відмови в державній реєстрації у реєстратора не було.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 5.7 Тимчасового положення витяг є дійсним протягом трьох місяців з моменту його видачі.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування витягу про державну реєстрацію прав власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами, оскільки строк дії витягу закінчився 17.09.2008 року.

Крім того, нормами Тимчасового положення було передбачено, що в реєстрації права власності чи внесенні змін до Реєстру може бути відмовлено, якщо таке право вже зареєстроване, а для реєстрації цього права за новим власником право попереднього власника повинне бути припинене у встановленому законодавством порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішенням державного реєстратора КП «Іршавське БТІ» від 09.02.2011 року правомірно відмовлено у проведенні ОСОБА_4 державної реєстрації свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_2, оскільки надвірні споруди, а саме літня кухня літ. «Б» та сарай літ. «В» на підставі свідоцтва про право власності, виданого Луківською сільською радою Іршавського району Закарпатської області на підставі рішення виконавчого комітету цієї ради від 02.06.2008 року № 42, на той час вже були зареєстровані за ОСОБА_5

Також колегія суддів враховує, що 28.01.2011 року на підставі рішення Виконавчого комітету Луківської сільради Іршавського району Закарпатської області від 25.01.2011 року № 2 ОСОБА_4 було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2, в описі якого були зазначені такі надвірні споруди: літня кухня літ. «Б» та сарай літ. «В».

Право власності на зазначений житловий будинок з надвірними спорудами було визнане за ОСОБА_4 рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 13.12.2010 року, яке набрало законної сили 18.09.2013 року.

При цьому, як встановив суд, надвірні споруди - літня кухня літ «Б» і сарай літ «В» згідно з технічною документацією були включені до опису об'єкта нерухомого майна як ОСОБА_5 так і ОСОБА_4, що стало підставою для відмови в реєстрації свідоцтва про право власності на майно ОСОБА_4, в складі домоволодіння якої також значились вказані споруди.

Разом з тим, рішенням Луківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 17.03.2009 року № 11 було задоволено протест прокурора Іршавського району Закарпатської області та скасовано зазначене вище рішення виконавчого комітету ради від 02.06.2008 року № 42, яким ОСОБА_5 було видане свідоцтво про право власності на спірне нерухоме майно.

Однак рішення Луківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 17.03.2009 року № 11 було скасоване постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 19.02.2013 року, яка була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014 року і зазначені судові рішення набрали законної сили.

Таким чином, зазначений вище протест прокурора був розглянутий органом, якому адресувався,а також питання його обґрунтованості було вирішене судом в іншій адміністративній справі, тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов'язання виконавчого комітету розглянути та виконати протест прокурора Іршавського району Закарпатської області на рішення виконавчого комітету від 02.06.2008 року № 42.

Крім того, рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 21.05.2013 року було визнано незаконним та скасоване видане ОСОБА_5 зазначене вище свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 02.06.2008 року на житловий будинок з надвірним спорудами за адресою: АДРЕСА_1, в частині господарських споруд, а саме літньої кухні літ. «Б» та сараю літ. «В», в зв'язку з чим ОСОБА_5 23.12.2013 року звернувся до Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області із заявою про внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме просив виключити зі складу нерухомого майна господарські споруди - літню кухню і сарай.

На підставі даної заяви та відповідно до п. 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, яким передбачено, що державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі зміни відомостей про нерухоме майно, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав, державний реєстратор Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області прийняв рішення від 23.12.2013 року № 9361632, яким були внесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 та розташоване по АДРЕСА_1, а саме виключено зі складу майна літню кухню та сарай та видано Витяг з Державного реєстру.

Отже, відомості державного реєстру прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_5 на нерухоме майно були приведені у відповідність до свідоцтва про право власності з урахуванням змін, внесених зазначеним вище судовим рішенням і у вказаному витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.12.2013 року № 15148902, виданого ОСОБА_5, у відомостях про складові частини об'єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1, літня кухня та сарай не зазначені.

Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, право власності ОСОБА_5 на нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1, не скасовано, зареєстроване у встановленому законодавством порядку, в зв'язку з чим відсутні правові підстав виключати запис про державну реєстрацію його прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області від 20.09.2013 року № 6054148 не підлягає задоволенню.

Твердження ОСОБА_4 про те, що реєстрація за ОСОБА_5 права власності на будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 порушує її права через те, що вказане майно межує з її господарськими спорудами та перешкоджає позивачу належно використовувати своє майно, а також створює загрозу знищення майна позивача, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки такі твердження є суб'єктивною думкою позивача, яка не підтверджена жодними доказами і спростовуються наведеними вище обставинами.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 11 вересня 2014 року у справі № 301/417/14-а за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Луківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, Комунального підприємства «Іршавське бюро технічної інвентаризації», Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, про скасування рішень, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді М.А. Пліш

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 16.03.2015 року