Справа № 804/2650/15
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 р. Справа № 804/2650/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді при секретарі судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача-1,3: від відповідача-2: Конєвої С.О. Панченко Я.І. ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до В-1 Публічного акціонерного товариства «Актабанк», до В-2 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до В-3 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Актабанк» Приходько Юлії Вікторівни про визнання неправомірною бездіяльності відповідачів, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення 15000 грн. моральної компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2015р. ОСОБА_6 звернувся з позовом до В-1 Публічного акціонерного товариства «Актабанк», до В-2 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та просить:

- визнати неправомірною бездіяльність відповідачів при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладом позивача в ПАТ «Актабанк» та зобов'язати відповідача-2 здійснити на користь позивача виплату гарантованої суми за вкладом, розміщеним у ПАТ «Актабанк» на підставі договору №В28-16965/Т/631307 від 07.08.2014р. банківського вкладу зі сплатою процентів в кінці строку;

- стягнути з відповідачів на користь позивача моральну компенсацію за порушення його права в розмірі 15000 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.08.2014р. між позивачем та ПАТ «Актабанк» було укладено договір №В28-16965/Т/631307 банківського вкладу з перерахуванням позивачем суми вкладу у розмірі 137500 грн. зі сплатою процентів у кінці строку з терміном повернення вкладу - 07.09.2014р. Однак позивач зазначає, що отримати суму вкладу після завершення вказаного терміну не вдалося через запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Актабанк» у зв'язку з чим виплата вкладів проводилася через ПАТ «Банк Михайлівський», проте після звернення позивача до вказаного банку йому було відмовлено в отриманні вкладу з підстав відсутності його даних в Реєстрі вкладів та отримання коштів за вкладами. У зв'язку з наведеним 14.01.2015р. та 20.01.2015р. позивач звернувся до Уповноваженої особи та Фонду гарантування вкладів із заявою про пояснення причин невиплати йому вкладу, однак на момент звернення до суду відповіді не було надано. В подальшому за рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.01.2015р. №6 було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Актабанк» та уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Актабанк» було призначено Приходько Ю.В. Вказана інформація була оприлюднена Відповідачем-2, в якій зазначалось, що з 23.01.2015р. по 02.03.2015р. для отримання коштів вкладники можуть звертатися до установ банку-агента Фонду - ПАТ «Фітобанк», та зазначено, що виплата гарантованої суми відшкодування здійснюватиметься відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Втім, звернувшись 11.02.2015р. до ПАТ «Фітобанк» позивачеві було відмовлено в отриманні вкладу з підстав відсутності позивача у Загальному реєстрі вкладників. За таких обставин, позивач вважає, що відповідачами було грубо порушено його право на отримання вкладу, гарантоване ст.ст.525,1060 ЦК України та ст.ст.26,36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», при розгляді звернення позивача допустив протиправну бездіяльність, яка виразилася в неповерненні позивачеві банківського вкладу, не включення позивача до Загального реєстру вкладників без жодних підстав та пояснень чим порушили ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проігнорували звернення позивача, чим порушили Закон України «Про звернення громадян». Окрім того, позивач просить стягнути також з відповідачів моральну шкоду за порушення його прав у розмірі 15000 грн. посилаючись на те, що у зв'язку з грубим порушенням законних прав позивача змінився його образ життя, що завдає йому моральних страждань, все вищезазначене завдало йому додаткових клопотів і негативно впливало на його життя протягом тривалого часу і триває й досі. Через неодноразове звернення до банку з вимогою виплатити йому банківський вклад, він став дуже дратівливим, почав погано спати, на роботі практично нічого не встигає, постійно думає про те, що буде з його грішми. В державі зараз дуже складне становище, всі соціальні виплати заморожені, заробітна плата не зростає, а ціни в магазинах і аптеках за роботи та послуги зросли в рази. На утриманні позивача знаходяться двоє дітей 7 і 2 років, дружина знаходиться у декретній відпустці, позивач є основним годувальником своєї родини, його батько (76 років) пенсіонер, який мешкає разом з ним, потребує його допомоги, гроші, які він поклав до банку є його накопиченням, плодом тяжкої праці, інших коштів він не має, а тому вважає, що відповідачі своєю халатністю позбавили його нормального життя, фінансової впевненості в завтрашньому дні та вказана сума моральної компенсації надасть йому можливість підлікувати нерви та відвідати санаторій для покращення свого емоційного стану з урахуванням положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, роз'яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.95р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Ухвалю суду від 30.03.2015р. до участі у даній справі було залучено в якості відовідача-3 - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Актабанк» Приходько Юлію Вікторівну на підставі 52 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.74-75).

Представник відповідачів-1,3 у судовому засіданні проти позову заперечував, у письмових запереченнях просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що згідно роз'яснень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Прес-реліз від 27.01.2015р.) та відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення правочинів ( у тому числі договорів), що є нікчемними. Так, на рахунок позивача були перераховані кошти з рахунку юридичної особи ТОВ «Фірма Ековентпром» в якої був укладений договір банківського рахунку з призначенням платежу - «виплата девідентів ОСОБА_6», тобто у випадку запровадження ліквідації банку юридична особа змогла б отримати свої кошти розміщені на рахунку, заявивши свої вимоги до реєстру акцептованих кредиторів у сьому чергу відповідно до вимог ст.52 згаданого вище Закону. Таким чином, шляхом розміщення грошей від імені іншої особи, були штучно створені умови для незаконного отримання відшкодування за рахунок позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до п.7 ст.38 вищевказаного Закону. Також, представник відповідачів-1,3 вказує і на те, що з метою недопущення протиправного відшкодування коштів за вкладами, уповноважена особа звернулася до Фонду з пропозицією розглянути питання можливості та доцільності тимчасового блокування коштів на рахунках окремих вкладників ПАТ «Актабанк», в т.ч. і на рахунку позивача та за результатами розгляду вказаного звернення 01.12.2014р. пропозиція уповноваженої особи щодо блокування коштів на рахунках окремих вкладників була задоволена. На цей час рішення Фонду не скасовано і не змінено, що унеможливлює включення уповноваженою особою до переліку вкладників позивача. Окрім того, 21.01.2015р. уповноваженою особою до Прокуратури м.Дніпропетровська була подана заява про злочин з вимогою перевірки в діях позивача складу злочину та згідно з витягу з кримінального провадження №0000067 від 11.02.2015р. до ЄРДР внесено запис про початок досудового розслідування за ч.3 ст.190 КК України. Щодо не надання відповіді на звернення позивача, представник відповідачів-1,3 вказує на те, що відповіді на заяви позивача були надані за вих.№633 від 17.02.2015р., яка була надіслана позивачеві. Що стосується стягнення моральної компенсації, то позивач окрім власних доводів ніяких документальних підтверджень щодо цього не надає в порушення вимог п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.95р.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні проти позову заперечував, у письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні позову повністю посилаючись на те, що відповідно до ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку вкладників. Отже, виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого уповноваженою особою. У переданому уповноваженою особою Переліку вкладників ПАТ «Актабанк» інформація про позивача відсутня у зв'язку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру вкладників. У Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладниках і тому при складанні Загального реєстру використовуються виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку вкладників. Законодавство не покладає обов'язок на Фонд враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку вкладників, а тому, оскільки позивача не було включено до Переліку вкладників у Фонду гарантування не було правових підстав по включенню його до Загального реєстру та виплаті відшкодування. За викладених обставин, представник відповідача-2 вважає, що Фонд гарантування не вчинив жодної протиправної бездіяльності або дій стосовно позивача щодо не включення останнього до Загального реєстру вкладників та не відшкодування йому коштів, оскільки Фонд гарантування не володів і не повинен був володіти жодною додатковою інформацією про позивача, окрім тієї, що міститься у Переліку вкладників, в якому інформація про позивача відсутня, а тому відповідно до приписів вищенаведеного Закону, у Фонду гарантування ще не виникло жодного обов'язку перед позивачем, і тому права позивача не могли бути порушені Фондом гарантування, жодної підстави для спонукання Фонду гарантування судом до вчинення відповідних дій на даний час не існує. Окрім того, представник відповідача-2 звертає увагу суду на те,що рахунок позивачу у ПАТ «Актабанк» було відкрито 07.08.2014р., а грошові кошти перераховані з рахунку юридичної особи (вклади яких не гарантуються Фондом гарантування) також відкрито у цьому банку, в той час коли з 07.08.2014р. НБУ ПАТ «Актабанк» було віднесено до категорії проблемних (Постанова НБУ №158/БТ від 07.08.2014р.) та з дня прийняття цієї постанови було заборонено, зокрема, залучати у вклади кошти від фізичних осіб, відкривати поточні рахунки фізичним особам у зв'язку з чим вважає, що договір банківського рахунку від 07.08.2014р. та правочин щодо перерахування коштів з рахунку юридичної особи в ПАТ «Актабанк» на рахунок позивача в тому ж банку є нікчемними.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у даній справі.

23.05.2014р. між ПАТ "Актабанк» та ТОВ «Інноваційна (упроваджувальна) фірма «Ековентпром» в особі директора ОСОБА_6 був укладений договір банківського вкладу в національній валюті №01-Д1276 предметом якого було розміщення вказаним Товариством тимчасово вільних грошових коштів в сумі 150000,00 грн. з виплатою 17% річних зі строком до 23.06.2014р. (а.с.40).

Вказаний строк було продовжено до 22.08.2014р. про що свідчить зміст копії додаткової угоди №2 вищевказаного договору від 23.07.2014р.(а.с.41).

01.08.2014р. ОСОБА_6 як засновником ТОВ «Інноваційна (упроваджувальна) фірма «Ековентпром» було прийнято рішення засновника №5 про виплату дивідендів за 2012-2013р.р. станом на 07.08.2014р. у розмірі 135700 грн. виплату яких провести з 01.08.2014р. по 10.08.2014р. грошовими коштами шляхом видачі з каси підприємства (а.с.48).

Згідно копії платіжного доручення №54 від 07.08.2014р. ТОВ «фірма «Ековентпром» перерахувала на користь ФО ОСОБА_6 137500,00 грн. з призначенням платежу - «виплата дивідендів ОСОБА_6», при цьому, за даними вказаного платіжного документу видно, що операція з проведення вказаних коштів здійснена банком 07.08.2014р. о 18.51 годині (а.с.62).

Одночасно, цього ж дня, 07.08.2014р. між ПАТ «Актабанк» (Банком)та Громадянином ОСОБА_6 (Вкладником) був укладений договір банківського вкладу «Банківська класика» №В28-16965/631307 за умовами якого Вкладник передає, а Банк приймає кошти в сумі 137500,00 грн. терміном на 1 місяць з 07.08.2014р. по 07.09.2014р. включно під 18% річних, надходження коштів, що підтверджується копією меморіального ордеру №214350 від 07.08.2014р. (а.с.9-10,13).

Після закінчення строку вищевказаного договору, позивач не зміг отримати свій вклад за договором банківського вкладу через запровадження з 17.09.2014р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи на тимчасову адміністрацію ПАТ «Актабанк» згідно рішення від 16.09.2014р. №90 та через не включення відповідачами позивача до Реєстру вкладників на отримання коштів за вкладами.

Постановою НБУ №19 від 15.01.2015р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Актабанк» було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Актабанк» (а.с.54).

01.12.2014р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення за №250/14 щодо погодження пропозиції уповноваженої особи щодо тимчасового блокування коштів за рахунками фізичних осіб-вкладників ПАТ «Актабанк» згідно переліку, наведеному у листі (додається) на суму 159 596 365,66 грн.(а.с.59-60).

А 16.01.2015р. за рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Актабанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Актабанк» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання з 16.01.2015р. та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку Приходько Ю.В. з 16.01.2015р. по 15.01.2016р. (а.с.55-56).

14.01.2015р. та 20.01.2015р. ОСОБА_6 звернувся з заявами до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, а також в подальшому і ліквідації ПАТ «Актабанк» Приходько Юлії Вікторівни з вимогами надати пояснення про причини невиплати депозиту Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та відсутності його даних у Реєстрі вкладників, що підтверджується відповідними копіями заяв (а.с.11-12).

17.02.2015р. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Актабанк» Приходько Ю.В. за вих.№633 надала відповідь на вищевказані заяви позивача в якій зазначила, що триває перевірка правомірності перерахування грошових коштів фізичними особами-підприємцями та деякими юридичними особами іншим фізичним особам на депозитні та поточні рахунки у звязку з чим Уповноважена особа, не маючи повноважень для встановлення наявності чи відсутності складу злочину в діях окремих осіб, звернулася до прокуратури м. Дніпропетровська із заявою про злочин за фактами можливого зловживання коштами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб окремими клієнтами банку шляхом обману та зловживання довірою за рахунок розміщення коштів на депозитних та поточних рахунках від імені інших осіб, тобто за фактом вчинення злочину, передбаченого ст.14, ст.190 КК України та у разі отримання від правоохоронних органів рішення про закриття кримінального провадження відносно конкретного вкладника ПАТ «Актабанк», рішення про виплату такому вкладнику суми вкладу буде прийнято в найкоротші строки (а.с.67-68).

Позивач оскаржує бездіяльність відповідачів при розгляді його вимог щодо відшкодування коштів за вкладом позивача та просить зобов'язати Фонд гарантування вкладів здійснити на користь позивача виплату гарантованої суми, розміщеним на підставі договору банківського вкладу №В28-16965/631307 від 07.08.2014р. зі сплатою процентів в кінці строку посилаючись на порушення відповідачами ст.ст.26,27, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Закону України «Про звернення громадян», а також просить стягнути з відповідачів моральну компенсацію за порушення його прав у розмірі 15000 грн. виходячи з норм ст.ст.23,1167 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.95р.

Заслухавши представників сторін, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відсутність обгрунтованих правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 1 та частини третьої статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами:

1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду;

2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону;

3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних;

4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів;

6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду;

7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частина перша статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною п'ятою статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина шоста статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення Уповноваженою особою Фонду Переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача Уповноваженою особою Фонду сформованого Переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого від Уповноваженої особи Переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

В той же час, за положеннями ч.2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду має право, зокрема:

- вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

- продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій;

- повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

- звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Разом з тим, як вбачається з норм ч. 2 ст. 38 зазначеного Закону, на Уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

За приписами положень ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених норм чинного законодавства України видно, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як на стадії тимчасової адміністрації, так і на стадії ліквідації банку наділена повноваженнями щодо проведення перевірки вчинених правочинів (укладених договорів) та за результатами такої перевірки направляти сторонам за договорами повідомлення про нікчемність цих договорів або додаткову інформацію до Фонду про збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплату відшкодування.

Як встановлено в судовому засіданні, так і підтверджено матеріалами справи та представниками відповідачів в усних поясненнях на момент звернення позивача з даним позовом та на момент розгляду даної справи триває перевірка укладених правочинів шляхом звернення Уповноваженої особи Фонду із заявою про злочин до прокуратури м.Дніпропетровська в тому числі і укладеного банківського договору від 07.08.2014р. між позивачем та ПАТ «Актабанк», що підтверджено копією заяви про злочин, прийнятої 21.01.2015р. та витягом з кримінального провадження №0000067 від 03.02.2015р. (а.с.63-66).

При цьому, як підтвердили представники відповідачів-1,2,3 повідомлення позивачеві про нікчемність правочину не направлялося та рішення про відмову позивачеві у виплаті вкладу не приймалося, оскільки триває перевірка правоохоронних органів, яка ініційована Уповноваженою особою Фонду у відповідності до вимог ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що є обов'язком Відповідача-3 про що позивача було повідомлено листом №633 від 17.02.2015р. (а.с.67-68).

Зі змісту наведених обставин у справі, які підтверджені наданими суду документами, встановлено, що Відповідачами-1,3 вчиняються активні дії, направлені на вжиття заходів щодо перевірки правочинів у відповідності до вимог ст.37,38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Між тим, з позову вбачається, що позивачем оскаржується бездіяльність відповідачів при розгляді вимог позивача щодо відшкодування коштів за вкладом позивача.

Бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Таким чином, враховуючи дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів, які направлені на проведення перевірки правомірності укладення правочинів (договорів), звернення до правоохоронних органів з метою встановлення чи відсутності у діях фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та фізичних осіб - вкладників банку ознак кримінального правопорушення, надану Відповідачами-1,3 відповідь за №633 від 17.02.2015р. позивачеві щодо розгляду його заяви та прийняття рішення про виплату позивачеві суми вкладу після прийняття рішення правоохоронними органами, суд приходить до висновку, що, в даному випадку, Відповідачами-1,3 вчиняються активні дії на вирішення питання щодо виплати вкладникам банку їх вкладів у спосіб та у порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому ознаки бездіяльності відповідачів при розгляді заяви позивача відсутні.

Частина ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, і ч.1 ст. 71 вказаного вище Кодексу, покладає обов'язок позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, відповідачами-1,2 надано достатніх доказів та підстав, які свідчать про законність та обґрунтованість дій відповідачів-1,3 при розгляді заяви позивача щодо відшкодування коштів за вкладом позивача розміщеним у ПАТ «Актабанк» щодо проведення перевірки укладених правочинів (договорів) у спосіб та у порядку визначеному ст.ст.37,38 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб».

Між тим, представником позивача не було надано жодних доказів та не наведено жодних підстав, які б свідчили про бездіяльність відповідачів-1,3 з урахуванням вищевикладених обставин, вчинених відповідачами-1,3 дій під час розгляду заяви позивача шляхом звернення до правоохоронних органів з приводу перевірки укладених правочинів (договорів) та наведених норм чинного законодавства, які не спростовані позивачем будь-якими належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо бездіяльності відповідачів при розгляді його заяви не підтверджені жодними доказами у ході судового розгляду даної справи, а тому позовні вимоги про визнання бездіяльності відповідачів є передчасними з огляду на те, що триває перевірки правомірності укладення правочинів (договорів) правоохоронними органами ініційована Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів у межах її повноважень, відповідачами-1,3 рішення про включення позивача до Переліку вкладників може бути прийнято після проведення такої перевірки як у межах запровадження тимчасовою адміністрації, так і у період ліквідації банку, тобто, термін включення Відповідачем-3 позивача до Переліку вкладників ще не сплинув у відповідності до вимог ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також, слід зазначити, що судом не можуть бути прийняті до уваги і посилання позивача на те, що відповідачами-1,2,3 були порушені норми Закону України «Про звернення громадян» з урахуванням того, що дія вказаного Закону не може бути розповсюджена на дані правовідносини, оскільки правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачами-1,2,3 у даному спорі регулюються не Законом України «Про звернення громадян», а Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно зі ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги викладене та з урахуванням ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що відповідачі-1,3 при розгляді заяв позивача щодо відшкодування позивачеві коштів діяли у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому у адміністративного суду відсутні правові підстави для задоволення даного позову щодо визнання неправомірною бездіяльності відповідачів при розгляді вимог позивача щодо відшкодування коштів за банківським вкладом, виходячи з того, що відповідачами виняються активні дії, направлені на перевірку укладених правочинів (договорів) з метою додаткового включення вкладників до Переліку вкладників для виплати банківських вкладів у спосіб та у порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також, не можуть бути задоволені і позовні вимоги позивача щодо визнання неправомірною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при розгляді заяви позивача щодо відшкодування коштів за банківським вкладом від 07.08.2014р. та зобов'язання Фонд здійснити виплату позивачеві гарантованої суми вкладу на підставі банківського договору №В28-16965/Т/631307 з огляду на те, що позивач не звертався до Фонду з відповідною заявою та положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містять підстав та норм, а також і обов'язку щодо виплати вкладу позивачеві Фондом без включення позивача до Переліку вкладників банку Уповноваженою особою Фонду та подання такого Переліку на затвердження до Фонду гарантування вкладів з подальшим включенням позивача до загального Реєстру вкладників у відповідності до норм вищенаведеного Положення та з урахуванням того, що судове рішення не може підміняти повноваження суб'єкта владних повноважень.

Приймаючи до уваги викладене, суд не находить обґрунтованих правових підстав і для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів моральної компенсації у розмірі 15000 грн. з урахуванням того, що у ході судового розгляду справи судом не встановлена бездіяльність відповідачів при розгляді заяви позивача щодо відшкодування коштів за банківським вкладом.

В той же час, судом не може бути взято до уваги посилання відповідача-2 на те, що договір банківського вкладу від 07.08.2014р. укладений між ПАТ «Актабанк» та позивачем є нікчемним у зв'язку з тим, що цей договір був укладений у день прийняття постанови НБУ №158/БТ від 07.08.2014р. згідно якої запроваджено заборону на укладення правочинів з фізичними особами з огляду на те, що повноваженнями щодо перевірки правочинів (договорів) та направлення відповідного повідомлення сторонам про нікчемність правочинів наділений не Фонд, а Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів згідно до вимог ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтями 7, 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що принципами здійснення правосуддя в адміністративній справі є: верховенство права, законність, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та Законів України.

За викладеного, у адміністративного суду відсутні правові підстави для задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

За викладеного та з урахуванням вимог ч.2 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71,86, 94, 122, 160, 161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_6 до В-1 Публічного акціонерного товариства «Актабанк», до В-2 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до В-3 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Актабанк» Приходько Юлії Вікторівни про визнання неправомірною бездіяльності відповідачів, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення 15000 грн. моральної компенсації - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений - 14.04.2015р.

Суддя С.О. Конєва