Справа № 826/5211/15
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 квітня 2015 року 10 год. 07 хв. № 826/5211/15

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві

третя особа Закрите акціонерне товариство «Атоменергопром»

про визнання бездіяльності, припинення юридичної особи

Суддя - Вовк П.В.,

при секретарі судового засідання Хайло А.А.

За участю:

позивача - Арбітражного керуючого ОСОБА_1

представника відповідача - Шевченка О.О., довіреність № 71/26-50-10-12 від 09 грудня 2014 року

На підставі ч. 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в судовому засіданні 09 квітня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст складено і підписано 10 квітня 2015 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25 березня 2015 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Арбітражного керуючого ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1, позивач) до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідач), в якій позивач, зокрема, просив визнати бездіяльність відповідача щодо припинення Закритого акціонерного товариства «Атоменергопром», припинити вказане товариство, призначивши позивача ліквідатором по його припиненню.

Ухвалою суду від 30 березня 2015 року було відкрито провадження в даній справі, призначено її до розгляду в судовому засіданні та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Закрите акціонерне товариство «Атоменергопром» (далі також - ЗАТ «Атоменергопром», третя особа).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про протиправність бездіяльності відповідача щодо вчинення дій по припиненню ЗАТ «Атоменергопром», з огляду на наявність передбачених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» підстав для здійснення такого припинення.

У ході судового розгляду справи, позивач позов підтримав та просив задовольнити його повністю.

В наданих суду запереченнях представник відповідача вказав, що вчинення податковим органом дій щодо припинення юридичної особи, а саме звернення до суду з відповідним позовом, є його законодавчо визначеним правом, а не обов'язком, і тому, відповідно, відсутні підстави для визнання його бездіяльності щодо вчинення таких дій протиправною.

Крім того, в наданих в судовому засіданні 09 квітня 2015 року додаткових письмових поясненнях, представник відповідача наголосив на відсутності порушення будь-яких прав позивача в межах відносин, які є предметом розгляду в даній справі.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Жодних пояснень стосовно заявлених позовних вимог від третьої особи під час розгляду справи до суду не надійшло, хоча ЗАТ «Атоменергопром» було належним чином повідомлено про дату, час та місце її розгляду.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 1852-ЦД-1-Е від 06 вересня 2012 року за невиконання розпорядження Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 746-КУ від 12 серпня 2011 року щодо усунень порушень законодавства на ринку цінних паперів (не здійснення емітентом переведення випуску акцій документарної форми існування у без документарну форму до 30 квітня 2011 року, не приведення до 30 квітня 2011 року статутів та внутрішніх положень товариства у відповідність із нормами Закону України «Про акціонерні товариства») на ЗАТ «Атоменергопром» накладено штраф у розмірі 17 000, 00 грн.

Також, рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 19 листопада 2013 року № 2621 на ЗАТ «Атоменергопром» було накладено санкції за порушення вимог статті 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» в частині неподання акціонерним товариством до Комісії регулярної річної інформації.

Крім того, згідно відомостей, наданих відповідачем на вимогу суду, останнім документом фінансової звітності, поданим третьою особою до податкових органів, була податкова декларація ЗАТ «Атоменергопром» з податку на прибуток підприємства від 21 жовтня 2011 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами ч. 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Тобто, в розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним за встановленням судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Зазначені висновки були неодноразово відображені в судовій практиці Вищого адміністративного суду України, зокрема в рішенні від 02 квітня 2014 року, прийнятому по справі № К/800/42688/13.

Крім того, Верховний Суд України, розглядаючи справу № 21-438а12, у своїй постанові від 26 березня 2013 року прийшов до правового висновку про те, що відповідно до ч. 1 статті 2, п.п. 6, 8 ч. 1 статті 3, ч. 1 статті 6 КАС України, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси позивачів.

Враховуючи зазначене, в межах розгляду даної адміністративної справи насамперед підлягає встановленню факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача (внаслідок вчинення бездіяльності щодо припинення юридичної особи ЗАТ «Атоменергопром»). При цьому необхідно зазначити, що обов'язковою ознакою порушення права особи є його припинення, зміна або встановлення неможливості реалізації.

Розглядаючи питання порушення бездіяльністю відповідача щодо припинення юридичної особи ЗАТ «Атоменергопром» прав або інтересів позивача, суд встановив, що матеріалами справи таке порушення не підтверджується.

Так, в судовому засіданні 08 квітня 2015 року судом було запропоновано позивачу надати документи, з яких можливо було б встановити суть його взаємовідносин з третьою особою, вимогу про припинення якої ним заявлено до суду, або інші документи, які б підтверджували порушення його прав в межах відносин, що становлять предмет розгляду в даній адміністративній справі. Між тим такі докази позивачем надані суду не були.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 2 статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, неподання акціонерним товариством протягом двох років поспіль Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку інформації, передбаченої законом.

Згідно ж пп. 20.1.37 п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Таким чином, вирішення питання про звернення до суду у вказаному порядку з позовом щодо припинення юридичної особи належить до компетенції контролюючого органу та є способом реалізації покладених на нього законодавством владних управлінських функцій у сфері здійснення контролю за виконанням платниками податків вимог податкового законодавства. Не прийняття ж відповідачем такого рішення про звернення до суду з відповідним позовом про припинення ЗАТ «Атоменергопром» само по собі не впливає на права, інтереси або обов'язки позивача, оскільки останнім документально не було підтверджено його взаємовідносин з третьою особою.

Враховуючи зазначене, безпідставними є вимоги позивача про визнання бездіяльності ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо припинення ЗАТ «Атоменергопром», а тому відсутні підстави для їх задоволення.

Щодо позовних вимог позивача про припинення третьої особи та призначення ОСОБА_1 ліквідатором по такому припиненню, крім зазначеного вище, суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

Вимогами ч. 4 статті 105 КАС України передбачений перелік вимог, які може містити адміністративний позов, серед якого відсутня вимога про припинення юридичної особи.

Водночас, ч. 5 статті 105 КАС України передбачається, що адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Таким передбаченим законом випадком є, зокрема, положення вже зазначеного вище пп. 20.1.37 п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, який наділяє контролюючі органи правом звернення до суду з позовами про припинення юридичної особи.

Разом з тим, на рівні законодавства відсутні положення, які б закріплювали право арбітражного керуючого на звернення до суду з такими позовною вимогою, а тому суд приходить до висновку про її безпідставність, що, відповідно, унеможливлює її задоволення в межах розгляду даної справи. Відповідно, не підлягають задоволенню і похідні від зазначеної вимоги позивача про призначення його ліквідатором ЗАТ «Атоменергопром».

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-12, 71, 122, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Закрите акціонерне товариство «Атоменергопром», про визнання бездіяльності, припинення юридичної особи - відмовити повністю.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк