Справа № 263/11312/13-а (2а/263/10/14)
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2015 р. м. Київ К/800/38685/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.

Васильченко Н.В.

Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Маріупольської міської ради Донецької області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання протиправною та скасування вказівки (попередження) про необхідність усунення порушень земельного законодавства, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до Маріупольської міської ради Донецької області, в якому просила визнати протиправною та скасувати вказівку (попередження) про необхідність усунення порушень земельного законодавства № 77/2013, видану відділом регулювання земельних відносин Маріупольської міської ради Донецької області 06.06.2013 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 06.06.2013 року посадовою особою відповідача видана оскаржувана вказівка (попередження) про необхідність усунення порушень земельного законодавства на підставі акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06.06.2013 року, яким встановлено, що позивачем використовується земельна ділянка із земель житлової і громадської забудови під розміщення сходів до житлового будинку без правовстановлюючих документів. Позивач зазначає про порушення відповідачем Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель в м. Маріуполі, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 14.04.2009 року № 5/31-5221, в частині проведення перевірки за її відсутністю, без належного повідомлення про день та час перевірки, за відсутністю свідків, не направлення позивачу примірника акту перевірки. Також позивач зазначає про відсутність підстав для твердження, що земельна ділянка під сходами використовується без правовстановлюючих документів, оскільки чинним законодавством не передбачено оформлення прав на частку земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 березня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено, визнано протиправною та скасовано вказівку (попередження) про необхідність усунення позивачем порушень земельного законодавства № 77/2013, видану відділом регулювання земельних відносин Маріупольської міської ради Донецької області 06.06.2013 року.

Не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, Маріупольська міська рада Донецької області звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 06.06.2013 року відділом регулювання земельних відносин Маріупольської міської ради складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яким встановлено, що позивач займає та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови під розміщення сходів до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 зі сторони вул. Артема площею 0,00077, без правовстановлюючих документів, що є порушенням вимог земельного законодавства.

В той же день відділом регулювання земельних відносин Маріупольської міської ради винесено вказівку (попередження) позивачу, в якій їй запропоновано усунути виявлені порушення земельного законодавства у 10-денний термін, вказівка є обов'язковою для виконання. При цьому позивача попереджено, що у разі невиконання самовільно зайняту земельну ділянку буде звільнено у встановленому діючим законодавством порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та вказівка (попередження), яка складена на його підставі, не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав та обов'язків для позивача, вказівка за своєю суттю є претензією та не породжує у разі її невиконання ніяких наслідків.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржувана вказівка за своєю правовою суттю є рішенням посадової особи органу місцевого самоврядування, яке створює для об'єкта контролю правові наслідки та була прийнята суб'єктом владних повноважень без належних на то підстав.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Маріупольської міської ради від 14.04.2009 року № 5/31-5221 затверджений Порядок здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель в м. Маріуполі, в який рішенням від 25.12.2012 року № 6/25-2841 внесені зміни та доповнення, зокрема, в частині наявності повноважень на винесення об'єкту контролю вказівки (попередження) про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що оскаржувана вказівка (попередження) винесена на підставі акту перевірки і містить інформацію зазначену в акті.

Згідно з положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України особа може звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обов'язковою ознакою рішень суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Проаналізувавши оскаржувану вказівку (попередження), колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що за своєю сутністю зазначена вказівка (попередження) є претензією та не породжує юридичних наслідків для позивача, а відтак не є рішенням суб'єкта владних повноважень. Не дивлячись на те, що в тексті оскаржуваної вказівки зазначено, що вона є обов'язковою для виконання, в самій вказівці не міститься відповідних наслідків, які можуть настати у разі її невиконання, а тільки зазначено, що будуть прийматися заходи в передбаченому законом порядку. Сама ж вказівка не змінює обсяг прав та інтересів позивача.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з вискоками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

За правилами статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року скасувати.

Залишити в силі постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 березня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)