Справа № 2а/0370/3966/12
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 р. Справа № 2957/13/876
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря - Волошин М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Баківці» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2013 року в справі за позовом Приватного підприємства «Баківці» до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Волинській області про визнання протиправними та скасування розпорядження і рішення,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2012 року Приватне підприємство «Баківці» (далі - ПП) звернувся до суду з позовом до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Волинській області (далі - Управління) в якому просив визнати протиправними та скасувати розпорядження відповідача від 05.11.2012 №144 про анулювання ліцензії (далі - Розпорядження) та рішення про застосування фінансових санкцій від 05.11.2012 №030162-21 (далі - Рішення), покликаючись на те, що такі прийняті Управлінням протиправно, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено неповноважною особою, а магазин на час перевірки не працював, у зв'язку із чим продавцем було продано власну пачку цигарок, яка не належить ПП, що безпідставно не взято до уваги відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2013 року в справі №2а/0370/3966/12 у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржило ПП, яке покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою позов задовольнити. У поданій апеляційній скарзі покликається на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що факт продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітнім, продавцем ПП підтверджується матеріалами справи, а відтак фінансові санкції щодо позивача Управлінням застосовані підставно.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08.05.1996 ПП зареєстровано Луцькою районною державною адміністрацією, основний вид діяльності роздрібна торгівля у сфері громадського харчування (а.с.6-8).

25.09.2012 на адресу Управління надійшли матеріали перевірки Луцьким районним відділом Управління міністерства внутрішніх справ України у Волинській області ПП, в ході якої виявлено факт продажу ОСОБА_2 (продавцем) тютюнових виробів неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.52-58).

На підставі вказаних матеріалів правоохоронних органів відповідачем 05.11.2012 було прийнято Рішення, яким до ПП застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 6800грн за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років (а.с.11), та Розпорядження яким за аналогічне порушення було анульовано ліцензію ПП на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (а.с.9).

Не погодившись із такими рішеннями Управління, позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

Згідно Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон №481/95-ВР) цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Так, відповідно до ст.15-3 цього Закону забороняється, зокрема продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Статтею 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог ст.15-3 цього Закону у розмірі 6800 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 затверджено «Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно зі ст.15 Закону №481/95-ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі порушення вимог ст.15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що правовою підставою для застосування фінансових санкцій та анулювання ліцензії на право продажу тютюнових/алкогольних виробів є встановлення факту порушення вимог ст.15-3 Закону №481/95-ВР.

Апеляційний суд вважає, що у відповідності до наведеної процесуальної норми, відповідачем в повній мірі було доведено факт порушення позивачем ст.15-3 Закону №481/95-ВР у частині продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років з огляду на наступне.

Так, продаж алкогольних та тютюнових виробів неповнолітній ОСОБА_3 підтверджується, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП від 07.06.2012 серії ВН №014773 (далі - Протокол) (а.с.12).

Відповідно до ч.2 ст.156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень абз.2 п.1 ч.1 ст.255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.156 цього Кодексу, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ.

Пунктами 2, 5, 6 та 8 ч.1 ст.10 Закону №565-ХІІ визначено, що міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством; припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах по них; виявляти причини й умови, що сприяють вчиненню правопорушень, вживати в межах своєї компетенції заходів до їх усунення; брати участь у правовому вихованні населення; виконувати в межах своєї компетенції кримінальні покарання та адміністративні стягнення.

Пунктом 7 ст.11 цього Закону встановлено, що міліція для виконання покладених на неї обов'язків надається право складати протоколи про адміністративні правопорушення, провадити особистий огляд, огляд речей, вилучення речей і документів, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 ст.10 Закону №565-ХІІ визначено, що працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.

Відтак, вищенаведеним спростовуються покликання апелянта на складання Протоколу особою у якої відсутні на це відповідні повноваження.

Слід також зазначити, що жодних доказів оскарження дій працівника міліції яким було складено вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення, на які посилається ПП у позовній заяві, суду першої та апеляційної інстанцій позивачем не надано.

В подальшому, на підставі Протоколу адміністративною комісією при Промінській сільській раді Луцького району Волинської області (далі - Комісія) було прийнято постанову від 02.07.2012 №3, якою на ОСОБА_2 (продавця ПП) було накладено адміністративне стягнення за виявлене порушення у розмірі 510грн (а.с.13).

Вказана постанова про адміністративне правопорушення набрала законної сили та у встановленому порядку не скасована (доказів протилежного позивачем не надано).

Більше того, ОСОБА_2 у своїх поясненнях від 07.06.2012 (а.с.22) чітко визнала свою вину та підтвердила факт продажу неповнолітній ОСОБА_3 пачки цигарок та пива, при цьому зазначила, що чек останній не давала.

Щодо долученої позивачем заяви ОСОБА_2 від 06.04.2015, то така не може свідчити про відсутність обставин викладених ОСОБА_2 в своїх попередніх поясненнях, оскільки в такій не вказано по якому саме адміністративному правопорушенні на неї вчинявся моральний тиск, ким саме, яким чином, а також не наведено жодних доказів цього.

В серпні 2012 року ОСОБА_2 також було сплачено штраф накладений на неї Комісією (а.с.21).

Необхідно також звернути увагу, що пояснення ОСОБА_2 повністю збігаються із наданими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.16-18), а також підтверджуються протоколами огляду місця події (а.с.14-15).

Суд апеляційної інстанції також критично оцінює доводи апелянта про відсутність у нього для продажу цигарок «Честерфілд», що свідчить про відсутність порушення ним ст.15-3 Закону №481/95-ВР, оскільки жодних доказів (видаткових/податкових накладних, чи іншої облікової інформації щодо наявного товару на продаж) відсутності у продажі таких тютюнових виробів ПП не надано.

Загалом, усі твердження ПП є переоцінкою ним доказів та довільним їх трактуванням, з метою обґрунтування своєї позиції, які не заслуговують на увагу в силу того, що матеріалами справи та встановленими судом обставинами чітко підтверджується факт продажу продавцем ПП тютюнових виробів неповнолітній, а відтак і порушення ним вимог ст.15-3 Закону №481/95-ВР.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог ПП щодо визнання протиправними та скасування Розпорядження та Рішення.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 207, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Баківці» залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 10 квітня 2015 року.