Справа № 341/1512/14а,2а-341/70/14
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р. Справа № 876/11508/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.
суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21.10.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій,-
ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі, Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у призначені пільгової пенсії по віку, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що він як ліквідатор наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2А, після досягнення 50- річного віку звернувся до управління ПФУ у Галицькому районі за призначенням пільгової пенсії відповідно до ст. 55 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак відповідач відмовив йому у призначенні пільгової пенсії, мотивуючи це тим, що згідно відповіді головного управління ДСНС України у Київській області про те, що в/ч НОМЕР_1 дійсно приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та знаходилась в 30-ти кілометровій зоні відчуження ЧАЕС у складі Тернопільського батальйону в період з 07.06.1986 р. Івано-Франківський батальйон протипожежної служби (до якого також входила в/ч НОМЕР_1 ) ніс службу з 18.07.1986 року по 03.09.1986 р. Однак відомості про осіб, які були викликані на збори через військові комісаріати в Головному управлінні відсутні. Просив позов задоволити.
Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21.10.2014 року позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області щодо відмови у призначені пільгової пенсії по віку ОСОБА_1 як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області призначити та в подальшому виплачувати ОСОБА_1 пільгову пенсію по віку із 20 квітня 2014 року, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, на підставі запису у військовому квитку та посвідченні ліквідатора другої категорії.
Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році другої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 26.10.2011 року.
Після досягнення 50-річного віку позивач звернувся в управління ПФУ у Верховинському районі за призначенням пільгової пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» із зменшенням на 10 років пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.
Однак, листом управління ПФУ у Галицькому районі за вих.№3150/03 від 18.06.2014 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку мотивуючи це тим, що згідно відповіді головного управління ДСНС України у Київській області про те, що в/ч НОМЕР_1 дійсно приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та знаходилась в 30-ти кілометровій зоні відчуження ЧАЕС у складі Тернопільського батальйону в період з 07.06.1986 р. Івано-Франківський батальйон протипожежної служби (до якого також входила в/ч НОМЕР_1 ) ніс службу з 18.07.1986 року по 03.09.1986 р. Однак відомості про осіб, які були викликані на збори через військові комісаріати в Головному управлінні відсутні.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, працівники державних, громадських, інших підприємств установ, і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і деактивації техніки або їх будівництві.
Згідно з ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема на 10 років учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122.
Відповідно до підпункту "ґ" п. 7 цього Порядку з урахуванням положень ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до заяви про призначення пенсії за віком додається також посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії н ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Апеляційний суд також звертає увагу, що факт виконання позивачем робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році в 30-ти кілометровій зоні підтверджується також записами в його військовому квитку серії НОМЕР_3 , виданому Ужгородським міським військовим комісаріатом 20.10.1983 року, з якого вбачається, що в період з 18.07.1986 року по 03.09.1986 року позивач виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС в складі в/ч 6033.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21.10.2014 року у справі №341/1512/14-а без змін.
На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич