Справа № 2а-0770/257/11
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 р. Справа № 876/14655/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрале» на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.09.2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрале» до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції в Закарпатській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про скасування податкового повідомлення-рішення та вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

26.01.2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просив скасувати податкове повідомлення-рішення Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції в Закарпатській області від 08.12.2010 року № 504/002742320/5762. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрале» суму бюджетної заборгованості з ПДВ у розмірі 15 555 грн. 00 коп.. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрале» суму судового збору у розмірі 155 грн. 55 коп..

В обґрунтування вимог зазначає, що господарські операції вчинені між ТзОВ «Фрале» та ТзОВ «Гладіо» відповідають нормам чинного законодавства України, мають реальний характер та направлені на отримання прибутку. ТзОВ «Фрале» за виконані роботи перераховані кошти на користь ТзОВ «Гладіо» та сплачено в ціні виконаних робіт податок на додану вартість, що підтверджується відповідними податковими накладними та платіжними дорученнями, і як наслідок, правомірно сформовано податковий кредит.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.09.2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

З висновками суду не погодився позивач, котрий вважає постанову суду першої інстанції такою, що прийнята при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Зокрема зазначає, що судом першої інстанції здійснено неправомірне припущення, що господарські операції між позивачем TзOB «Фрале» та TзOB «Гладіо» не відбулися. Дане припущення не відповідає дійсності, у зв'язку з тим, що господарські операції мали реальний характер, що має подальше відображення в господарських операціях TзOB «Фрале» по експорту давальницької сировини. Апелянт вважає, що відповідач не встановлював та не намагався встановити факт сплати TзOB «Гладіо» відповідних сум до бюджету, а підставою для складання оскаржуваного акту є відсутність за місцем знаходження постачальника.

З врахуванням того, що сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Ужгородською МДПІ на підставі п.п. 1,3,4 статті 11 Закону України від 4 грудня 1990 року №509-ХП «Про державну податкову службу в Україні», проведена невиїзна документальна перевірка ТзОВ «Фрале» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок підприємства за жовтень 2008 року.

За результатами перевірки податковим органом складено акт від 09.11.2010р.№175/23-І2/35335687, в якому зокрема зазначено, що за результатами проведених позапланових перевірок по ланцюгу постачання не встановлено сплати суми податку на додану вартість в розмірі 15 555,00 грн. до Державного бюджету України.

На підставі акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 08.12.2010 року № 504/002742320/5762, яким зменшено до відшкодування ТзОВ «Фрале» заявлену суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 15 555,00 грн..

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції покликався на інформаційні дані контрагента позивача, котрі встановлені за наслідками зустрічної перевірки.

Зокрема, в ході перевірки та у відповідності до вимог Наказу ДПА України № 350 від 18.08.2005року, Ужгородською МДПІ проводилися заходи по отриманню відповідей щодо перевірки постачальників по ланцюгу до виробника для можливості відшкодування ПДВ в сумі 15 555,00 грн. заявленого позивачем по декларації за жовтень 2008р.. Ужгородською МДПІ було направлено запит до ДПІ у м. Івано-Франківську щодо проведення зустрічної перевірки по вказаному контрагенту. Ужгородською МДПІ було отримано відповідь від 26.03.2009р. №2186/7/23-4-445/3736 ДПІ у м. Івано-Франківську по ТзОВ «Гладіо», в якій вказано, що ТзОВ «Гладіо» на телефонні дзвінки не відповідає, за юридичною адресою не знаходиться, в зв'язку з чим працівниками інспекції подано службову записку на розшук у відділ податкової міліції ГВПМ ДПІ в м. Івано-Франківську. Також, з серпня 2008 року не подає звітність до інспекції, порушено справу про банкрутство вказаного підприємства ( а.с. 145). За результатами перевірки складено акт від 09.11.2010 року №175/23-2/35335687 та винесено податкове повідомлення - рішення від 08.12.2010 року №504/002742320/5762 ( а.с. 7-11).

Вказані обставини, на думку суду першої інстанції, є свідченням того, що господарська операція не носила реальний характер.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими та такими, що не відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.

ТзОВ «Фрале» укладено договір від 01.04.2008р. з ТзОВ «Гладіо» на переробку давальницької сировини, а саме виготовлення верху взуття повністю із матеріалу замовника (ТзОВ «Фрале») моделей, вказаних конкретно на кожну партію замовлення на яку передається давальницька сировина.

На виконання вказаного договору згідно рахунків-фактури №04 від 23.04.2008 року, №5 від 06.05.2008 року, №6 від 30.05.2008 року,№7 від 19.06.2008 року та актів здачі - прийняття робіт, товариством «Гладіо» за період квітня-травня виконані роботи по пошиттю верху взуття на загальну суму 131 320,00 грн., в тому числі податок на додану вартість у розмірі 21 887, 00 грн.. За виконану роботу підприємство «Фрале» сплатило кошти, що засвідчується платіжними дорученнями № 35 від 06.05.2008 року, № 64 від 15.05.2008 року, № 74 від 16.05.2008 року, № 85 від 05.06.2008 року, №116 від 04.07.2008 року , №121 від 07.07.2008 року та оформило податкові накладні на загальну суму 131 320,00 грн., в тому числі податок на додану вартість на загальну суму 21 887,00 грн.( а.с. 21-39).

Вказані документи були предметом дослідження при розгляді справи №2а-4695/09/0770 Закарпатським окружним адміністративним судом. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013 року постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року у справі № 2а-4695/09/0770 скасовано в частині відмови в позові і прийнято в цій частині нову постанову, якою стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства в Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрале» бюджетну заборгованість з податку на додану вартість в розмірі 114 036 (сто чотирнадцять тисяч тридцять шість) грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок підприємства. Суд апеляційної інстанції підтвердив право товариства «Фрале» на бюджетне відшкодування в розмірі податку на додану вартість, що становить 129 591,00 грн..

Що стосується спірної суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 15 555,00 грн., апеляційний суд вказав на винесення податкового повідомлення-рішення Ужгородською міжрайонною державною податковою інспекцією Закарпатської області, а саме 08 грудня 2010 року № 504/002742320/5762 ТзОВ «Фрале» було зменшено бюджетне відшкодування податку на додану вартість на вказану суму.

Правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту вищезазначеної суми була підтверджена попередніми перевірками правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування за вказані періоди, про що складено відповідні довідки. Недоліків у первинних документах, на підставі яких формувався податковий кредит, під час вказаних перевірок відповідачем виявлено не було.

В акті перевірки від 09.11.2010 року №175/23-І2/35335687, на підставі якого прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення, також не встановлено порушень порядку оформлення первинних документів, на підставі яких позивачем формувався податковий кредит. Розбіжностей щодо податку на додану вартість у звітності позивача та його безпосереднього контрагента виявлено не було.

Покликання суду першої інстанції на відсутність товариства «Гладіо» за юридичною адресою та порушення провадження щодо визнання такого підприємства банкрутом не можуть бути підставою для зменшення бюджетного відшкодування щодо юридичної особи, що вчинила всі правові дії для формування податкового кредиту.

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 цього Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового борг з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що бюджетне відшкодування за квітень, травень, червень 2008 року позивачем сформовано на підставі фактичної сплати податку на додану вартість у сумі коштів виконавцю робіт за спірним договором у квітні, травні, червні 2008 року, податкове повідомлення-рішення від 08.12.2010 року №504/002742320/5762 форми «В1» є протиправним.

Покликання відповідача на інформаційні довідки від 30.12.2008 року ДПІ в м.Івано-Франківську, за якими підприємство-контрагент позивача не декларувало до відшкодування суми податку на додану вартість, що викликає сумніви щодо достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та відносить такого контрагента до переліку таких, що мають ознаки фіктивних, підлягають відхиленню.

Законом України «Про податок на додану вартість» не передбачена залежність права платника податків на бюджетне відшкодування та розміру його сум від факту сплати до бюджету податку на додану вартість контрагентами платника. Питання бюджетного відшкодування поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції в Закарпатській області від 08.12.2010 року № 504/002742320/5762 підлягає скасуванню.

Положенням п. 4.1 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України, Державного казначейства України від 02.07.1997 року №209/72 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України, Державного казначейства України від 21 травня 2001 року №200/86), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.06.2001 року за № 489/5680 (в редакції що діяла на час вчинення порушення) передбачено, що відшкодування ПДВ з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів (форма наведена в додатку 2) або за рішенням суду.

В порушення ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, податковим органом не доведено наявності порушень, що стало підставою для застосування прийняття спірного податкового рішення, а тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, невірно встановив фактичні обставини справи та ухвалив незаконне рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрале» задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.09.2013 року у справі № 2а-0770/257/11 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції в Закарпатській області від 08.12.2010 року № 504/002742320/5762 скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрале» () суму бюджетної заборгованості з ПДВ у розмірі 15 555 грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок № 0201, відкритий у ПАТ «Сведбанк» Закарпатське відділення у м. Ужгороді МФО 300164.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрале» () суму судового збору у розмірі 155 грн. 55 коп., на розрахунковий рахунок № 0201, відкритий у ПАТ «Сведбанк» Закарпатське відділення у м. Ужгороді МФО 300164.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль