Справа № 813/8241/14
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року № 813/8241/14

о 10 год., 27 хв. м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Саковець Б.П., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, представник - не прибув
до- Директора Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості Львівського обласного центру зайнятості Державного центру зайнятості Міністерства соціальної політики України Волошина Богдана Васильовича, представник - не прибув - Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості Львівського обласного центру зайнятості Державного центру зайнятості Міністерства соціальної політики України, представник - Гічев Ю.Я.
провизнання протиправною відмову в наданні публічної інформації на запит, зобов'язання вчинити дії

ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до директора Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості Волошина Б.В. та Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості у якому просила:

1. Визнати протиправною відмову директора Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості в наданні публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 17.10.2014 року;

2. Зобов'язати директора Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості надати достовірну, точну та повну інформацію на запит ОСОБА_1 від 17.10.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем 17.10.2014 року направлено запит на публічну інформацію до директора Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості, в якому просила повідомити про те чи притягувався відповідач до кримінальної відповідальності, якщо так, то за вчинення якого злочину, передбаченого кримінальним кодексом, коли саме, і який суд виносив вирок, який вид покарання було застосовано, якщо був засуджений до позбавлення волі, то у якій установі та скільки часу відбував покарання, а також надати належним чином завірені копії документів, які підтверджують факт вчинення кримінально караного діяння (злочину). Однак відповідач на думку позивача протиправно з формальних причин відмовив позивачу в отримання вказаної публічної інформації чим порушено вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Позивач в судове засідання не прибула, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити повністю.

Представник відповідача - Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, надав письмові докази, просив відмовити в задоволені позову повністю з підстав, що позивачу правомірно відмовлено в наданні запитуваної інформації, оскільки відповідач не є розпорядником такої інформації.

Відповідач - директор Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості, в судове засідання не прибув, прибуття повного важного представника не забезпечив, про причини не прибуття суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за № 00300716 від 10.04.2015 року.

Заслухати пояснення представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

17.10.2014 року позивач звернулася до директора Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості із запитом на публічну інформацію за № 2-в в якому в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» просила надати інформацію щодо можливого притягнення відповідача до кримінальної відповідальності.

22.10.2014 року відповідачем за вих. № 1992/07 надано відповідь позивачу щодо запиту на публічну інформацію, якою відмовлено у наданні такої інформації, оскільки відповідачем запитувана інформація не була отримана чи створена, а також не знаходиться у його володінні.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про доступ до публічної інформації» із змінами і доповненнями, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим же Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 22 цього ж Закону, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим же Кодексом.

Судом частково враховуються обґрунтування позивачем позовних вимог, оскільки позивачу гарантується право на доступ до публічної інформації з дотримання принципу та порядку такого доступу. Відповідач, отримавши запит позивача на публічну інформацію від 17.10.2014 року, не маючи у володінні запитуваної інформації, зобов'язаний був направити запит позивача належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

З метою встановлення обставин наявності чи відсутності обмежень, пов'язаних з прийняттям на державну службу стосовно осіб, які претендують на зайняття посади державного службовця, за їх письмовою згодою проводиться спеціальна перевірка в тому числі щодо притягнення до кримінальної відповідальності. Відтак, належним розпорядником запитуваної інформації є Львівський обласний центр зайнятості яким призначався на посаду відповідач, що підтверджується копією Положення про Дрогобицький міськрайонний центр зайнятості, затвердженого 26.01.2011 року.

Львівський обласний центр зайнятості отримав у володіння запитувану позивачем по даній справі інформацію в процесі виконання владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством щодо призначення відповідача на посаду - директора Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості.

Судом не враховуються заперечення відповідача про правомірність відмови в наданні запитуваної інформації через відсутність такої у відповідача, оскільки реалізація органом влади повноважень зобов'язального характеру мають пріоритетне значення ніж реалізація повноважень, які визначені як право органу влади.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправною відмову директора Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості в наданні публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 17.10.2014 року підлягають задоволенню, оскільки відповідач зобов'язаний був у зв'язку з тим, що не володіє запитуваною інформацією, направити запит позивача належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Позовні вимоги в частині зобов'язання директора Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості надати достовірну, точну та повну інформацію на запит ОСОБА_1 від 17.10.2014 року задоволенню не підлягають, оскільки вказаний відповідач не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією щодо якої зроблено запит.

Однак, з врахуванням повноважень суду при вирішенні справи, гарантованого права позивача на доступ до публічної інформації суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача направити запит № 2-в на публічну інформацію ОСОБА_1 від 17.10.2014 року належному розпоряднику інформації з одночасним повідомленням про це запитувача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити частково.

2. Визнати протиправною відмову Директора Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості в наданні публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 17.10.2014 року.

3. Зобов'язати Директора Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості направити запит № 2-в від 17.10.2014 року ОСОБА_1 на публічну інформацію належному розпоряднику інформації з одночасним повідомленням про це запитувача.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) 36,54 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 17.04.2015 року.

Суддя Гавдик З.В.