Справа № 2а-195/12
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2015 р. м. Київ К/800/12213/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Білуги С.В.,

Ліпського Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 18 грудня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Старобешівському районі Донецької області, відділу державної виконавчої служби Старобешівського районного управління юстиції Донецької області про визнання дій незаконними, скасування постанови про закриття виконавчого провадження,

встановила:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Старобешівському районі Донецької області, відділу державної виконавчої служби Старобешівського районного управління юстиції Донецької області, в якому просив визнати дії управління Пенсійного фонду України в Старобешівському районі Донецької області незаконними та зобов'язати його виконувати виплату підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 30 червня 2010 року та надалі; визнати незаконними дії відділу державної виконавчої служби Старобешівського районного управління юстиції Донецької області в частині закінчення виконавчого провадження та винесення постанови про закриття виконавчого провадження; зобов'язати відділ державної виконавчої служби поновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа, зобов'язати відділ державної виконавчої служби Старобешівського районного управління юстиції Донецької області розглянути скаргу ОСОБА_2 від 22 лютого 2012 року та спрямувати відповідь за результатом її розгляду.

Постановою Старобешівського районного суду Донецької області від 18 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а за справою постановити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2009 року у справі №2а-64/08/0547 було визнано незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Старобешівському районі Донецької області щодо несплати підвищення до пенсії, як дитині війни, ОСОБА_2 у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, далі з 22 травня 2008 року. На підставі зазначеного рішення суду апеляційної інстанції, 17 березня 2009 року Старобешівським районним судом Донецької області за даною справою було видано виконавчий лист про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Старобешівському районі Донецької області здійснити виплату підвищення до пенсії, як дитині війни, ОСОБА_2 у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, далі з 22 травня 2008 року.

14 червня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

21 червня 2010 року державним виконавцем відповідно до пункту 8 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-64/08/0547, виданого у даній справі, у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що фактичне виконання виконавчого листа №2а-64/08/0547 від 17 березня 2009 року, як було зазначено в постанові про закінчення виконавчого провадження, підтверджувалось листом управління Пенсійного фонду України у Старобешівському районі Донецької області від 07 червня 2012 року №01-13/3-1464, відповідно до якого ОСОБА_2 було здійснено перерахунок пенсії згідно вимог судових рішень за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року по 30 червня 2010 року. Відповідну суму він отримав у липні 2010 року.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на майно боржника; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

В силу пункту 8 частини першої статті 37 цього Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Оскільки в судовому рішенні не встановлено кінцевої дати проведення перерахунку і виплати пенсії в розмірі, встановленому статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», то воно підлягало виконанню до часу існування правових підстав для здійснення відповідних виплат, тобто до змін законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Пунктом 7 Закону України від 14 червня 2011 року №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Отже, цим Законом визначення порядку та розмірів виплат указаній категорії громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Враховуючи те, що останнім в часі є Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», то пріоритетними в даному випадку є положення саме цього Закону.

На виконання вимог пункту 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06 липня 2011 року №745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою було встановлено розміри виплат дітям війни. Ця постанова набрала чинності з 23 липня 2011 року.

Таким чином, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щодо розміру виплат дітям війни підлягали застосуванню до 23 липня 2011 року.

Матеріали справи свідчать про те, що державний виконавець встановив повне виконання судового рішення з повідомлення боржника (управління Пенсійного фонду) про здійснення перерахунку пенсії. Водночас, в запереченні проти позову управління Пенсійного фонду України в Старобешівському районі Донецької області зазначало, що відповідно до розпорядження цього управління від 21 червня 2010 року №133253, запису нарахування (боргів) від 23 березня 2010 року, довідки від 07 червня 2012 року ОСОБА_2 згідно постанови Старобешівського районного суду Донецької області від 04 грудня 2008 року та постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2009 року надбавка до пенсії, як дитині війни, призначена та виплачена за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року по 31 серпня 2011 року у сумі 5998,04 грн. В свою чергу, на письмовий запит позивача до управління Пенсійного фонду України в Старобешівському районі Донецької області з приводу неповного нарахування пенсії, управління Пенсійного фонду листом від 27 лютого 2012 року №12/Б-2701-03 повідомило, що воно у повному обсязі виконало постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 04 грудня 2008 року №2а-64/08/0547 та постанову відділу державної виконавчої служби Старобешівського районного управління юстиції Донецької області від 14 червня 2010 року, внаслідок чого ОСОБА_2 доплата до пенсії за рішенням суду була проведена у липні 2010 року у розмірі 3582,14 грн за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 30 червня 2010 року, і відповідно до рішення суду в подальшому виплата підвищення до пенсії, як дитині війни, здійснювалось позивачу щомісячно у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що державний виконавець правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки позивачу було здійснено виплату підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року по 30 червня 2010 року, як того вимагав виконавчий лист, а виплата щомісячних доплат до пенсії за статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була припинена з липня 2011 року в рамках реалізації Закону України від 14 червня 2011 року №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Проте колегія суддів Вищого адміністративного суду України не може погодитись з такими висновками судів попередніх інстанцій, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті за недостатньо з'ясованими і перевіреними обставинам справи, що мають значення для її правильного вирішення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частина четверта). Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає (частина п'ята).

Так, судами попередніх інстанцій не було встановлено фактичних обставин щодо того, чи було виплачено ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 30 червня 2010 року по 23 липня 2011 року.

Без встановлення вказаних обставин неможливо зробити висновок про правомірність спірної постанови про закінчення виконавчого провадження та про повноту виконання управлінням Пенсійного фонду України в Старобешівському районі Донецької області постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2009 року у справі №2а-64/08/0547.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вказані порушення норм процесуального права не можуть бути усунені судом касаційної інстанції, що відповідно до вимог частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 18 грудня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Старобешівському районі Донецької області, відділу державної виконавчої служби Старобешівського районного управління юстиції Донецької області про визнання дій незаконними, скасування постанови про закриття виконавчого провадження - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

судді: С.В. Білуга

Д.В. Ліпський