Справа № 804/3016/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2015 р. Справа № 804/3016/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.
за участю секретаря судового засідання: Гончарової В.Г.
представника позивача та третьої особи: ОСОБА_1
представника відповідача-2: Фурмана Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» Чернявської Олени Степанівни та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1
про зобов'язання вчинити певні дії, -
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 13.11.2014р. ОСОБА_3 на підставі договору дарування, укладеного належним чином, набула право власності на грошові кошти у сумі 147675,00грн., що на момент укладення вказаного договору за курсом НБУ складало 7500,00 євро, та які знаходилися на рахунку у ПАТ «Міський Комерційний Банк», відкритому на ім'я її чоловіка ОСОБА_1, який і був дарувальником означених грошових коштів. У зв'язку із запровадженням у ПАТ «Міський Комерційний Банк» тимчасової адміністрації з 21.11.2014р., ОСОБА_3 звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» Чернявської О.С. з заявою про відкриття поточного рахунку на ім'я позивача та переведення на нього вищевказаних грошових коштів, однак, відповідачами було безпідставно відмовлено у задоволенні такої заяви, тим більше, що приписами ст.ст.36,37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не встановлено заборони на відкриття поточного рахунку фізичній особі та переведення на відкритий поточний рахунок грошових коштів з іншого рахунку в межах одного банку на підставі договору дарування грошових коштів.
Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримав пред'явлений адміністративний позов та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив задовольнити його у повному обсязі.
Відповідач-1 був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання його представник не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.
Відповідач-2 пред'явлений адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, і не наділений жодними повноваженнями щодо здійснення банківських платіжних доручень, перерахування коштів по банківських поточних рахунках, відкриття рахунків тощо. При цьому позивач не є вкладником у ПАТ «Міський комерційний банк» у розумінні приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а спірні правовідносини виникли між ОСОБА_3 та ПАТ «Міський комерційний банк» в період, коли даний банк було визнано проблемним згідно постанови НБУ від 23.05.2014р. №309/БТ зі змінами, внесеними постановою НБУ від 26.06.2014р. №387/БТ, та коли у зв'язку із цим у банку було обмежено низку банківських операцій, в тому числі щодо вчинення дій, про які просить позивач у позовних вимогах. Водночас вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися до нього тільки в межах ліквідаційної процедури, а згідно п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Позивач у даному випадку є кредитором банку у розумінні приписів Закону України «Про банки та банківську систему» і підпадає під обмеження, встановлені п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того відповідач-2 зазначав, що відповідно до постанови Правління НБУ від 19.03.2015р. №187 у ПАТ «Міський комерційний банк» було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації цього банку, отже, на даний час немає жодних правових підстав та механізмів для задоволення вимог позивача.
Представник відповідача-2 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на позов.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 підтримав пред'явлений адміністративний позов та, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
13 листопада 2014 року ОСОБА_1, як дарувальник, на підставі договору дарування грошових коштів передав безоплатно у власність (подарував) ОСОБА_3 (обдаровувана) грошові кошти у сумі 147675,00грн., що на момент укладення договору за курсом НБУ є еквівалентом суми 7500,00 євро, з відповідними відсотками та компенсаціями, які знаходяться на строковому депозитному рахунку НОМЕР_4 в ПАТ «Міський комерційний банк», відділення «Дніпропетровська обласна Дирекція» згідно Договору строкового банківського вкладу №2630/70/163116 (Стабільний з виплатою відсотків щомісячно), укладеного між дарувальником та ПАТ «Міський комерційний банк», 28.02.2014р. (а.с.10).
Крім того, судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014р. №732 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 20.11.2014р. №124 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Міський комерційний банк».
Тимчасову адміністрацію у ПАТ «Міський комерційний банк» було запроваджено строком на три місяці з 21.11.2014р. по 20.02.2015р.
Також з 21.11.2014р. було призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Міський комерційний банк».
У зв'язку із цим ОСОБА_3 неодноразово зверталася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Міський комерційний банк», а також до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявами, в яких просила надати розпорядження про відкриття поточного рахунку на її ім'я у ПАТ «Міський комерційний банк» та перевести на нього частину вкладу її чоловіка ОСОБА_1 (клієнта цього банку) з рахунку НОМЕР_3 (колишній рахунок НОМЕР_4) за договором №2630/70/163116 від 28.02.2014р., а саме: 7500,00 євро на підстав договору дарування грошових коштів та приписів ст.ст.192,1068,1073 ЦК України та ст.ст.190,364 КК України, однак, відповідачі відмовили позивачу у задоволенні таких заяв (а.с.14-16).
Вирішуючи позовні вимоги про зобов'язання відповідачів відкрити на ім'я позивача такий поточний рахунок та перевести на нього частину вкладу її чоловіка ОСОБА_1 з рахунку НОМЕР_3 (колишній рахунок НОМЕР_4) за договором №2630/70/163116 від 28.02.2014р., а саме: 7500,00 євро на підстав договору дарування грошових коштів від 13.11.2014р., суд зважає на наступне.
Так, відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Згідно ст.4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: 1)веде реєстр учасників Фонду; 2)акумулює кошти, отримані з джерел, визначених статтею 19 цього Закону, здійснює контроль за повнотою і своєчасністю перерахування зборів кожним учасником Фонду; 3)інвестує кошти Фонду в державні цінні папери України; 3-1)здійснює випуск облігацій у порядку та за напрямами розміщення, визначеними цим Законом, і видачу фінансових векселів у випадках, передбачених законом про Державний бюджет України на відповідний рік; 4)здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5)здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; 6)бере участь в інспекційних перевірках проблемних банків за пропозицією Національного банку України; 7)застосовує до банків та їх керівників відповідно фінансові санкції і накладає адміністративні штрафи; 8)здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку; 9)здійснює перевірки банків відповідно до цього Закону; 10)надає фінансову підтримку банку відповідно до цього Закону; 11)здійснює аналіз фінансового стану банків з метою виявлення ризиків у їхній діяльності та прогнозування потенційних витрат Фонду на виведення неплатоспроможних банків з ринку та відшкодування коштів вкладникам; 12)надає цільову позику банку для виплат вкладникам банку відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, а також фінансування витрат для оплати роботи осіб відповідно до пункту 2 частини шостої статті 36, пунктів 7 і 8 частини другої статті 37 та частини четвертої статті 47 цього Закону, що здійснюються протягом дії тимчасової адміністрації; 13)здійснює заходи щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону; 14)вивчає та аналізує тенденції розвитку ринку ресурсів, залучених від вкладників учасниками Фонду. Фонд здійснює інші функції в межах своїх повноважень, визначених цим Законом, іншими актами законодавства.
За змістом приписів ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Частиною першою статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що перелік вкладників складається Уповноваженою особою Фонду, яка визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.
Згідно ч.5 ст.34 вказаного Закону під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.
Частиною першою статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.
З дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (ч.1 ст.36 вказаного Закону).
Згідно ч.4 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують господарську діяльність банку, зокрема договорів про оренду нерухомого майна, надання комунальних послуг, послуг зв'язку, охорони. У разі припинення, розірвання або порушення умов таких договорів з боку контрагентів банку Фонд має право вимагати відшкодування збитків у порядку, встановленому законодавством України.
Відповідно до ч.5, ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1)виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті; 1-1)сплати регулярного збору до Фонду; 2) витрат, пов'язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті; 3) виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку; 4) виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров'я або смертю, тощо; 5) здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації; 6) здійснення купівлі-продажу валюти фізичними та юридичними особами для погашення ними зобов'язань за кредитними договорами, виконання вимог, встановлених законодавством, для обов'язкового продажу валюти. Зобов'язання банку, передбачені пунктами 1-1-4 частини шостої цієї статті, виконуються банком у межах його фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду.
Частинами 1-2 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право: 1)вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2)укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3)продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4)повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 5)заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; 6)звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; 7)залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; 8)призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; 9)приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; 10)зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; 11)вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.
З аналізу наведених норм вбачається, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб наділений виключними повноваженнями щодо захисту прав та законних інтересів фізичних осіб - вкладників банків, а також щодо забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, водночас Фонд не виконує функції щодо відкриття банківських рахунків, перерахування коштів по банківських поточних рахунках, здійснення банківських платіжних доручень тощо.
При цьому, враховуючи що банківський рахунок на ім'я ОСОБА_3 банком не відкривався, вкладником у розумінні приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Закону України «Про банки і банківську діяльність» є саме ОСОБА_1, а ОСОБА_3 є кредитором банку.
Так, ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що кредитором банка є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.
Разом з тим, як зазначалося вище, п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.
Крім того, судом встановлено, що ще 23 травня 2014 року Правлінням Національного банку України за результатом розгляду пропозиції Генерального департаменту банківського нагляду про застосування до ПАТ «Міський комерційний банк» заходів впливу було винесено постанову №309/БТ «Про віднесення ПАТ «Міський комерційний банк» до категорії проблемних (а.с.44-48).
Підставою для винесення вказаної постанови стали результати позапланової інспекційної перевірки ПАТ «Міський комерційний банк», яка проводилась станом на 31 березня 2014 року за період діяльності банку з 01 лютого 2014 року по 31 березня 2014 року на підставі розпорядження Національного банку України від 28 березня 2014 року №186-р, якою встановлені випадки невиконання у строк вимог клієнтів, та результатами аналізу дотримання ПАТ «Міський комерційний банк» вимог банківського законодавства з використанням статистичної звітності та щоденних балансів.
Постановою від 23.05.2014р. №309/БТ ПАТ «Міський комерційний банк» віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів та з метою відновлення фінансового стану банку встановлені обмеження в його діяльності.
26 червня 2014 року Правлінням Національного банку України було винесено постанову №387/БТ про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 23.05.2014р. №309/БТ, якою внесено зміни до пункту 2 вказаної постанови та встановлено наступні обмеження у діяльності ПАТ «Міський комерційний банк»:
- не допускати проведення будь-яких активних операцій з інсайдерами та пов'язаними особами;
- не здійснювати нових кредитних операцій (у тому числі з урахування векселів, лізингових, факторингових, овердрафту), кредитування за діючими кредитними договорами, здійснювати лише під забезпечення високоліквідною заставою (державні облігації України всіх випусків, боргові цінні папери, емітовані Національним банком України, облігації Державної іпотечної установи, розміщення яких здійснюється під гарантію Кабінету Міністрів України, облігації Державної іпотечної установи, розміщення яких здійснюється під гарантією Кабінету Міністрів України, надану відповідно до Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік, гарантії Кабінету Міністрів України);
- не здійснювати операцій з цінними паперами (крім операцій з казначейськими та іншими паперами, що рефінансуються Національним банком України, та цінними паперами, емітованими Національним банком України), у тому числі за дорученням клієнтів, крім операцій з продажу цінних паперів за грошові кошти;
- не здійснювати бездокументарних операцій (гарантії, авалі, акредитиви), а також не надавати порук та інших зобов'язань;
- не передавати в забезпечення вкладникам, іншим кредиторам ПАТ «Міський комерційний банк», третім особам майно та активи банку без погодження з Національним банком України;
- приймати погашення заборгованості, що виникала за будь-якими активними операціями ПАТ «Міський комерційний банк» тільки в грошовій формі;
- здійснювати погашення заборгованості за наданими кредитами та іншими активними операціями шляхом набуття права власності на об'єкти застави за погодженням з куратором банку;
- не вивільняти отримане ПАТ «Міський комерційний банк» забезпечення за кредитними операціями до часу повного погашення позичальниками заборгованості, а в разі потреби приймати додаткове забезпечення;
- не проводити заміну забезпечення за кредитами та іншими активними операціями;
- не здійснювати будь-якого відчуження будівель і споруд ПАТ «Міський комерційний банк» без погодження з Національним банком України;
- не здійснювати випуску цінних паперів власного боргу, їх дострокового випуску, дострокового погашення цінних паперів власного боргу, переведення в інші види зобов'язань;
- не надавати власникам/учасникам ПАТ «Міський комерційний банк», які прямо або опосередковано володіють п'ятьма і більше відсотками статутного капіталу банку чи права голосу придбаних акцій (у тому числі пов'язаним особам банку), активів у будь-якій формі (майно, кошти, будь-які операції з векселями, право вимоги боргу, факторинг, гарантії, поруки за кредиторів банку тощо);
- не здійснювати виплату дивідендів акціонерам чи розподілу капіталу в будь-якій формі, крім спрямування коштів на збільшення статутного капіталу ПАТ «Міський комерційний банк» та до резервного фонду;
- не здійснювати випуску власних акцій (часток, паїв) в акціонерів, учасників ПАТ «Міський комерційний банк», за винятком випадків, передбачених законодавством України;
- не здійснювати достроково повернення коштів інсайдерам та пов'язаним особам;
- не здійснювати заміну валюти вкладів юридичних та фізичних осіб;
- не приймати як забезпечення за кредитами майнові права на вклади (депозити) юридичних та фізичних осіб за договорами, укладеними до набрання чинності цією постановою, крім договорів, укладених з інсайдерами ПАТ «Міський комерційний банк» після набрання чинності цією постановою;
- повернення коштів інсайдерам та пов'язаним особам здійснювати за погодженням з куратором ПАТ «Міський комерційний банк»;
- не здійснювати виплату бонусів, премій та інших додаткових матеріальних винагород керівництву ПАТ «Міський комерційний банк» та виділення коштів на спонсорство, доброчинність та фінансову допомогу;
- не збільшувати обсягів капітальних інвестицій та нематеріальних активів, не придбавати основних засобів;
- не здійснювати витрат на консультаційні послуги фінансового характеру;
- не відкривати нових філій та відділень.
Також постановою Правління Національного банку України №387/БТ від 26.06.2014р. зупинено здійснення таких операцій ПАТ «Міський комерційний банк», як залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб (у тому числі з видачею ощадних депозитних сертифікатів) у національній та іноземній валютах, а також у банківських металах, крім операцій з членами спостережної ради, правління, ревізійної комісії банку, власниками істотної участі банку, а також у разі залучення коштів на умовах субординованого боргу; відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам; зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у ПАТ «Міський комерційний банк».
За таких обставин, на момент укладення договору дарування грошових коштів між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вже існував ряд обмежень на здійснення певних банківських операцій ПАТ «Міський комерційний банк», в тому числі і тих, про проведення яких просить позивач.
Враховуючи той факт, що постановою від 26 червня 2014 року №387/БТ зупинено відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам та зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у ПАТ «Міський комерційний банк», відповідач-1 не мав правомочностей для виконання вимог позивача, викладених у його зверненнях про відкриття поточного рахунку на ім'я ОСОБА_3 в ПАТ «Міський комерційний банк» та переведення на нього коштів, отриманих за договором дарування з рахунку вкладника ПАТ «Міський Комерційний Банк» ОСОБА_1
Крім того під час розгляду адміністративної справи було встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015р. №187 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015р. №64 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації вказаного банку.
Разом з тим, п.3 ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що банк - це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк може бути ліквідований у разів відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Так, банківську ліцензію ПАТ «Міський комерційний банк», яка є єдиною умовою здійснення банківської діяльності (в тому числі діяльності щодо відкриття рахунків/переведення коштів) відкликано, що також унеможливлює фактичне виконання вимог позивача.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» Чернявської Олени Степанівни та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1, про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова