Справа № 804/3018/14
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2015 рокусправа № 804/3018/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2014 року по справі № 804/3018/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапак» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегапак» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про:

- визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 11.04.2013 року №;

- визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 11.04.2013 року №;

- визнання неправомірною та скасування податкової вимоги Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 27.12.2013 року №69-22.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що фактичне виконання договорів підтверджується податковими накладними, видатковими накладними, актами виконаних робіт, товарно-транспортними накладними. Розрахунки здійснено платіжними дорученнями у повному обсязі. Всі вищевказані первинні документи надавались до перевірки та відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо фіксування фактів здійснення господарських операцій та містять всі необхідні реквізити. Таким чином, позивачем сформовано валові витрати та податковий кредит на підставі належним чином оформлених первинних документів, в тому числі і податкових накладних, отриманих від постачальників товарів (послуг). Господарські операції відображені позивачем у бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджує правомірність дій позивача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 11.04.2013 року №. Визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 11.04.2013 року №. В решті позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючим позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду справи позивачем доведено реальність господарських операцій, а саме: факт купівлі і передачі товару, отриманого від ТОВ «Шоковіта», ТОВ «Лігран», який в подальшому було використано у власні господарській діяльності. Таким чином, висновки відповідача про безтоварність спірних угод були зроблені на підставі необґрунтованих та недоведених припущень.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до матеріалів справи, представниками відповідача на підставі направлення, виданого Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська №290/227, №291/227 від 07.03.13р. та №330/227 від 11.03.2013р., згідно з п.75.1.2, п.75.1 ст.75, п.п. 78.1.1, п.78.1, ст.78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Мегапак» з питань дотримання вимог цивільного, податкового і іншого законодавства і правильності нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств при придбанні товарів у ТОВ «Ферріт Д», ПП «АТМ», ПП «Екоскан Сервіс», ТОВ «Ангстрем Континеталь», ТОВ «Дидактика», ТОВ «Лігран», ТОВ «Матадор», ТОВ «Старт Д», ТОВ «Супутник», ПП «Транс-Атлантіка Сервіс», ТОВ «Шоковіта», ПП «Мегіур», ТОВ «Техніка», ТОВ «Ривс», ТОВ «Ліга», ТОВ «Галактика М», ТОВ «ВК Віконні системи» та подальшої реалізації товарів та послуг або їх використання у власній господарській діяльності за період з 01.01.2010р. по 31.01.2013р., по результатам якої складений акт від 26.03.2013р. за №1873/22-710/32687984, яким встановлено наступні порушення:

- п.3 ст.5 та п.1 ст.7 Господарського кодексу України;

- пп.198.1, пп. 198.3, пп.198.4,пп.198.5,пп.198.6 статті 198 Розділу V Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року при визначені податкового кредиту по операціям які складені без мети настання реальних наслідків та ст. 185,п. 187.1, ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. по ланцюгу постачання, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на суму 54630,80грн.,у т.ч.: лютий 2012р.- 1006,00грн.; березень 2012р.-1326,80грн.; квітень 2012р. -5416,00грн., травень 2012р.- 6683,60грн., червень 2012р.-2016,00грн., липень2012р.-11714,00грн., серпень 2012р. -3848,00грн., вересень 2012р. - 11011,60грн., жовтень 2012р. -5884,80грн., листопад 2012р.-5724,00грн.

- пп.135.4.1, п.135.4. пп.135.5.4, пп.135.5 ст.135, п.138.2 ст.138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. при визначенні об'єкту оподаткування податку на прибуток по операціях які складені без мети настання реальних наслідків з підприємствами постачальниками та покупцями по ланцюгу постачання, внаслідок чого підприємством необґрунтовано завищено суму витрат у наступних звітних періодах на суму 1070369,96грн.: 1кв. 2012р. -106528,00грн.,2кв.2012р. -395553,30грн., 3 кв.2012р. -376894,33грн., 4кв. 2012р.- 191394,33 грн.

Крім того, підприємством необґрунтовано відображено у складі доходів доходи від реалізації товару придбаного у ТОВ «Шоковіта» та ТОВ «Лігран» у наступних періодах на суму 797216,00грн.: 1кв.2012р.- 106528,00грн., 2 кв.2012р. - 304502,00грн., 3 кв. 2012р.-285843,00грн., 4 кв.2012р. - 100343,00грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки 11.04.2013р. Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області були винесені податкові повідомлення-рішення:

1) № про збільшення зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 361149,00 грн., з них 288919,00 грн. за основним платежем та 72230,00 грн. штрафні санкції;

2) № про збільшення зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 68289,00 грн., з них 54631,00 грн. за основним платежем та 13658,00 грн. штрафні санкції.

21.06.13р. ТОВ «Мегапак» не погоджуючись з такими висновками відповідача та з винесеними податковими повідомленнями рішеннями, направило скаргу №210601 до Міністерства доходів і зборів України, у якій просило переглянути рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська по акту проведення перевірки №1873/22-710/32687984 від 26.03.2013 року.

У відповіді від 23.07.2013 року Міністерство доходів і зборів України вказало, що податковому органу не надано повноважень щодо зняття податкових донарахувань згідно податкових повідомлень-рішень.

ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, направило податкову вимогу від 27.12.2013 року №69-22 про сплату податкового боргу у загальному розмірі 441161,54.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає висновки податкового органу правомірними.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку (пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України).

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Стосовно права на віднесення сум податку до податкового кредиту таке право відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для формування податковим органом висновків про нереальність здійснення господарських операцій у взаємовідносинах ТОВ "Мегапак" з ТОВ "Лігран" та ТОВ "Шоковита" були висновки актів про результати перевірок контрагентів ТОВ "Мегапак".

При проведенні перевірки ТОВ "Мегапак" ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області були використані матеріали перевірки:

- ТОВ «Шоковіта», а саме: акт про результати позапланової документальної невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Шоковіта» під час здійснення господарських відносин з БПП «Сура» за період вересень 2011р., ТОВ «Компанія «Хімагросервіс» за період листопад 2011р. від 21.12.2012 р. № 7206/224/33421689;

- ТОВ «Лігран», а саме: акт від 28.12.12р. №7250/224/34656476 про результати позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України ТОВ «Лігран» під час здійснення господарських відносин з ТОВ «Інфотерм» за червень 2011 року, ТОВ «Олімп» за вересень 2011 року, ПП «СВ Гермес» за березень 2011, ПВП «Форест» за червень 2011 року, ТОВ «Кафепродакшен» за січень 2011 року, ТОВ «Пасіфік» за вересень 2011 року, БПП «Сура» за вересень 2011 року, ТОВ «Хімагросервіс» за листопад 2011р.

Також, податковим органом були використані бази даних ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області АІС реєстр платників податків, облік податків та платежів, база даних «Контрагенти».

Проаналізувавши факти, викладені у акті перевірки від 26.03.2013р. за №1873/22-710/32687984, колегія суддів вважає, що ТОВ «Мегапак» не здійснювало реальних операцій з придбання товарів (робіт, послуг) від ТОВ «Шоковіта» та ТОВ «Лігран», а фінансово-господарські відносини між вказаними суб'єктами є фіктивними.

Відповідно до приписів п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, будь-які документи (договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

В ході проведеної перевірки не підтверджено наявність поставки товарів та послуг від ТОВ «Шоковіта», ТОВ «Лігран», що свідчить про те, що правочини між ТОВ «Мегапак» та ТОВ «Шоковіта», ТОВ «Лігран» здійснені без мети настання реальних наслідків.

Викладене підтверджує, що ТОВ «Мегапак» здійснило видимість придбання товарів та їх оформлення з метою ухилення від сплати податків та обов'язкових платежів.

У разі відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Таким чином, факт встановлення порушень податкового законодавства позивачем не спростовано, що свідчить про правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Вказані обставини відповідно до ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст. 202 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2014 року скасувати.

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого Адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 9 квітня 2015 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов