Справа № 826/17553/14
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2015 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «ЕВАС» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Виробниче підприємство «ЕВАС» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 31.10.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2015 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.10.2014 ДПІ у Дніпровського районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за звітний податковий період І півріччя 2014 року ТОВ «Виробниче підприємство «Евас», за результатом якої складено акт перевірки № 6656- 15/26-53-15-02-19 від 20.10.2014.

Перевіркою встановлено порушення TOB «ВП «Евас» термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме за затримку 57 календарних днів з 19.08.2014 по 15.10.2014 сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 78 200,00 (сімдесят вісім тисяч двісті) грн.

На підставі вказаного акту складено податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2014, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 15640,00 грн за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.08.2014 позивачем направлено органам ДПІ України уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (додаток № 3 до позову), в рядку 37 якої вказано зменшення податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється, на суму 176 645,00 (сто сімдесят шість тисяч шістсот сорок п'ять) гривень.

Зазначену суму вказано в уточнюючій податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік у зв'язку зі сплатою позивачем авансових внесків з податку на прибуток в період січень 2013 року - березень 2013 року, а саме: у січні - 57 997,00 грн (платіжне доручення № 1806 від 18.01.2013), у лютому - 57 997,00 грн. (платіжне доручення № 1869 від 18.02.2013), у березні - 60 651,00 грн. (платіжне доручення № 1964 від 18.03.2013), на загальну суму 176 645,00 грн.

Уточнюючу податкову декларацію отримано відповідачем, про що свідчать Квитанції № 1 та № 2. Зауваження або заперечення щодо змісту уточнень з боку податкових органів відсутні.

24.07.2014 позивачем направлено органам ДПІ України звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за І півріччя 2014 року, в рядку 16 якої позивачем зазначено грошове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 78 828,00 (сімдесят вісім тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень. Зазначену звітну податкову декларацію отримано центральним рівнем ДПС України та ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, про що свідчать отримані позивачем Квитанції № 1 та № 2.

Враховуючи наявність сплачених авансових внесків з податку на прибуток за 1 квартал 2013 року, сума яких перевищувала суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за 1 півріччя 2014 року, позивач, керуючись змістом статті 43 Податкового кодексу України, якою визначено порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених грошових зобов'язань, направив на адресу ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві лист № 583 від 08.08.2014 з проханням врахувати належним чином суму авансових внесків з податку на прибуток, сплачених позивачем в січні-березні 2013 року в сумі 176 645,00 грн, в картці особового рахунку підприємства з метою запобігання виникненню штучного боргу позивача з податку на прибуток в майбутньому (а.с. 35).

Відповідний лист направлено позивачем до податкового органу до спливу граничного строку виконання податкового зобов'язання з податку на прибуток. В цьому листі позивачем визначено напрям перерахування надміру сплачених коштів - погашення грошових зобов'язань з того ж самого податку, податку на прибуток, та запобігання утворенню штучного боргу позивача з цього податку.

З урахуванням змісту норм п. 17.1.10 ст. 17, пп. 43.3, 43.4 та 43.5 ст. 43, п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України та враховуючи, що граничний термін сплати податку на прибуток - 19.08.2014, а листом № 583 від 08.08.2014 позивач звернувся до контролюючого органу з проханням врахувати суму авансових внесків з податку на прибуток, сплачених позивачем в січні-березні 2013 року в сумі 176 645,00 грн, в картці особового рахунку підприємства з метою запобігання виникненню штучного боргу позивача з податку на прибуток в майбутньому, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що висновки податкового органу про порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України є необґрунтованими.

Доводи апелянта не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м.Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 14.04.2015.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.