Справа № 295/16364/13-а
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі : головуючого - судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил, закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0334/101000001/2013 від 24.09.2013 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 469, ч.3 ст. 481 Митного кодексу України як користування та розпорядження товарами без дозволу органу доходів і зборів, а також перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп.

Вказану постанову вважає необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам законодавства. Зокрема, склад адміністративного правопорушення, визначений положеннями ч.2 ст. 469 МК України, передбачає користування та розпорядження товарами без дозволу органу доходів і зборів. Позивач зауважує, що не здійснив розпорядження транспортним засобом, а лише надав своїй дружині у користування для доставки його до станції технічного обслуговування у зв"язку з несправністю. Саме технічні несправності позбавили можливості вчасно вивезти автомобіль з території України. Вважає, що не є винним у вчиненні правопорушень, наведену постанову просить скасувати, провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові.

Представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. При цьому зазначив, що долученими до матеріалів справи письмовими доказами підтверджується перебування транспортного засобу на станції технічного обслуговування в період з 30.09.2011 року по 12.07.2013 року. Безпосередньо в день затримання - 06.08.2013 року, автомобіль було записано в автосервіс на діагностику електронної частини та роботи двигуна. У зв"язку з непередбачуваними обставинами позивач не зміг вчасно вивезти автомобіль з території України. Крім того, просив звернути увагу на те, що в період з 06.05.2011 року по 21.05.2013 року перебував під кримінальним переслідуванням.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позову, зазначив, що зміст постанови узгоджується з об"єктивно існуючими обставинами та нормами чинного законодавства.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи. суд встановив.

Легковий автомобіль марки "Mercedes-Benz c 200", номер кузова НОМЕР_1, ввезений на території України 17.10.2010 року через зону діяльності Ягодинської митниці ОСОБА_1 в режимі "тимчасове ввезення" терміном до одного року.

06.08.2013 року співробітниками УБК та МП Житомирської митниці міндоходів під час спільних з працівниками УДАІ УМВС України в Житомирській області заходів вказаний автомобіль, під керуванням ОСОБА_2, був зупиненим.

Постановою № 0332/101000001/2013 від 24.09.2013 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст. 469 МК України.

Постановою № 0334/101000001/2013 від 24.09.2013 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст. 469, ч.3 ст. 481 МК України.

Відповідно до ч.1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 6 ст. 321 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом. У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України. Перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується: у разі вивезення за межі митної території України - після здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та перетинання ними митного кордону України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Положення ч.2 ст. 469 МК України встановлюють відповідальність особи в разі зміни стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився.

В судовому засіданні позивач пояснив, що дійсно передав керування транспортним засобом своїй дружині.

Суд звертає увагу, що постановою Богунського районного суду м. Житомира від 05.12.2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Житомирської митниці Міндоходів про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В своєму рішенні суд зазначив, що керування автомобілем передбачає його використання.

За таких обставин, передача товару, що перебуває під митним контролем, особі, яка набуває можливості його використання, виявляє ознаки розпорядження.

Згідно ч.4 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Приймаючи до уваги, що позивач здійснив розпорядження таким товаром, в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 469 МК України.

Частина третя статті 481 МК України встановлює відповідальність особи в разі перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

З приводу тверджень позивача про існування непереборних обставин, що унеможливили вчасне вивезення транспортного засобу з території України, суд вважає необхідним зазначити таке.

Відповідно до ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

За положеннями ч.3 ст. 108 МК України з урахуванням мети ввезення товарів та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів за письмовою заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним органом доходів і зборів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач не звертався із письмовими заявами про продовження строку тимчасового ввезення у зв"язку з технічними несправностями транспортного засобу. Вказана обставина визнана учасниками.

Приймаючи до уваги, що позивач здійснив ввезення транспортного засобу на територію України 17.10.2010 року терміном до одного року, станом на 06.08.2013 року фактичне вивезення не відбулось, притягнення до відповідальності на підставі ч.3 ст. 481 МК України є обґрунтованим.

Суд відкидає твердження позивача про перебування протягом тривалого часу під кримінальним переслідуванням як обставину, що перешкоджала вчасному виконання покладених на нього обов"язків, оскільки в рамках такого кримінального провадження відносно особи не застосовувались запобіжні заходи у вигляді арешту або тримання під вартою. Доказів про неможливість прибути на територію України у зв"язку з обмеженням виїзду з Р. Латвія суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 11, 17, ст.18, 86, 94, 104, 159, 162, 163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 95, 200, 469, 470, 481, 522-527 Митного Кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил, закриття провадження у справі.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: