Справа № 2а-3428/2011
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2015 р. м. Київ К/9991/34513/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Свердловську Луганської області про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2012 року, -

у с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Свердловську Луганської області (далі УПФ) щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання зарахувати стаж роботи водієм великовантажного транспорту у Свердловській автобазі «Укршахтбуд» за Списом № 2 у період з 8 серпня 1978 року по 2 лютого 1995 року, призначивши пенсію у відповідності до пункту «з» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII). Посилаючись на те, що відповідач відмовив у зарахуванні такого стажу, чим порушив його права, позивач просив про задоволення позову.

Постановою Свердловського міського суду Луганської області від 19 жовтня 2011 року позов задоволено.

Оскаржуваною постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2012 року постанову суду першої інстанції скасовано, ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить його рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що після звернення ОСОБА_4 із заявою про призначення пільгової пенсії, пенсійний орган своїм рішенням відмовив у призначенні такої через відсутність первинних документів, які підтверджують пільговий стаж роботи водієм великовантажного транспорту у зазначений період.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що наданих позивачем документів достатньо для підтвердження пільгового стажу роботи і відповідного призначення пенсії.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що даних, які містяться в трудовій книжці та наданих довідок не достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки робота позивача водієм саме великовантажного транспорту з наданих документів не вбачається. Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування пункту «з» статті 13 Закону № 1788-XII.

Проте до такого висновку суди дійшли без з'ясування дійсних прав та обов'язків сторін, в порушення норм матеріального і процесуального права, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, позивач дійсно у період з 8 серпня 1978 року по 28 червня 1995 року працював шофером Свердловської автобази «Укршахтбуд». При цьому записи трудової книжки та надані довідки не містять даних про те, що позивач працював водієм великовантажного транспорту. Натомість в матеріалах справи міститься доповнення до протоколу № 2 від 10 березня 1993 року, згідно якого комісія за місцем роботи позивача визначила період, протягом якого позивач працював водієм великовантажного транспорту.

У спірний період робота з шкідливими та важкими умовами праці, віднесена до Списку №2, визначалась постановами Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. № 1173 та Кабінету Міністрів України від 26 січня 1991 р. № 10.

Відповідно до підпункту «з» статті 13 Закону № 1788-XII, право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

На виконання вказаних вимог Закону Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок № 637.

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 3 цього ж Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 Порядку визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

За змістом пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суди попередніх інстанцій не звернули увагу на посилання позивача щодо ліквідації Свердловської автобази «Укршахтбуд» та не з'ясували коли саме ліквідоване дане підприємство, не встановили правонаступника цього підприємства, у разі якщо такий існує. У випадку ж відсутності такого правонаступника, суди не з'ясували можливість застосування вимог Постанови Правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, якою затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, який визначає процедуру та механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Згідно із пунктом 11 зазначеного Порядку для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду в районах, містах і районах у містах за місцем проживання (реєстрації) заяву про підтвердження стажу роботи з відповідними документами, перелік яких встановлений вказаним пунктом Порядку.

За змістом вимог Порядку заява з документами передається до управління Пенсійного фонду в районах, містах і районах у містах, які у визначений строк направляють їх до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, останні розглядають вказані заяви про підтвердження стажу роботи та з відповідною пропозицією про задоволення або відхилення заяви, разом із вмотивованим висновком, направляють Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії). Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п'яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті і районі у місті, а також повідомляють заявника про прийняте рішення. Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Виходячи з наведеного, суди мали б надати правову оцінку, тому що існує спеціальна процедура щодо розгляду питання про підтвердження пільгового стажу у разі ліквідації підприємства. Також суди не з'ясували, чи звертався позивач до пенсійного органу із заявою про підтвердження пільгового стажу роботи.

Без з'ясування зазначених обставин, повний захист прав, свобод та інтересів сторін у даних правовідносинах не можливий, а висновок судів є передчасним.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що неповне з'ясування судами фактичних обставин справи призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності і обґрунтованості.

Тому рішення судів підлягають скасуванню в повному обсязі, а справа згідно правил статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд касаційної інстанції не може встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судових рішеннях.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів,-

у х в а л и л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Свердловського міського суду Луганської області від 19 жовтня 2011 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало