Справа № 761/37830/14-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Управління праці і соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Управління праці і соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Відповідач-1, Управління), Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі - Відповідач-2, КМЦ по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) про: визнання неправомірними дій Відповідачів щодо відмови у перерахунку та виплаті згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразової допомоги у розмірі 45 мінімальних зарплат на момент отримання виплати як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до 1-ої категорії інваліда 2-ої групи; стягнення з Відповідача-1 одноразової компенсації у розмірі 45 мінімальних зарплат.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.03.2015 року позов задоволено частково: визнано неправомірними дії Відповідача-1 щодо відмови Позивачу у нарахуванні одноразової допомоги у розмірі 45 мінімальних заробітних плат на момент отримання виплати, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до 1-ої категорії інваліда 2-ої групи та стягнуто ОСОБА_1 з Управління одноразову компенсацію у розмірі 45 мінімальних заробітних плат на момент отримання виплати як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до 1-ої категорії інваліда 2-ої групи з урахуванням здійснених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 187 КАС України.

При поданні апеляційної скарги Апелянтом не було дотримано вимог ч. 3, ч. 6 ст. 187 КАС України: до скарги не додано її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, а також документу про сплату судового збору.

Так, приписами ч. 6 ст. 187 КАС України визначено, що до апеляційної скарги додаються її копії та копії доданих до неї матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, Апелянтом подано лише оригінал апеляційної скарги, в той час як у справі беруть участь разом з Відповідачем-1 три особи.

Крім того, частиною 6 ст. 187 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Тобто, процесуальний закон передбачає долучення до апеляційної скарги саме оригіналу документа про сплату судового збору у той час, як серед додатків до апеляційної скарги пунктом 2 визначено «копія платіжного доручення №1081 від 31.03.2015 року», яку додано до скарги.

Крім того, необхідно зауважити, що зазначена копія платіжного доручення не може вважатися належним документом про сплату судового збору, виходячи з наступного.

Згідно п. 1.30 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Приписами п. 2.14 Глави 2 «Загальні правила документообігу» Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 року № 22 (далі - Інструкція), визначено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача - «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Апелянтом в якості документу про сплату судового збору подано копію платіжного доручення № 1081 від 31.03.2015 року, проте даний розрахунковий документ не містить обов'язкових реквізитів, які заповнюються банком, а саме підпису відповідального виконавця та відбитку штампа банку.

Відтак, документ, поданий Позивачем як доказ сплати судового збору, оформлений неналежним чином та не може бути доказом сплати зазначеної у ньому суми до Державного бюджету України.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 187 КАС України в апеляційній скарзі зазначається, чи бажає особа взяти участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, чи просить суд розглянути справу за її відсутності.

Разом з тим, всупереч наведеному припису ст. 187 КАС України, Апелянтом не зазначено про бажання або небажання взяти участь у судовому засіданні.

Згідно ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи, що Апелянтом не було додано до апеляційної скарги документ про сплату судового збору та копії апеляційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, а також не зазначено про бажання або небажання взяти участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення коштів - залишити без руху.

Надати Апелянту строк для усунення недоліків - сім днів з моменту отримання копії вказаної ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута Апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до ст. 211, 212 КАС України.

Суддя А.Г. Степанюк