Справа № 807/1720/14
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 р. Справа № 876/7249/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді Сапіги В.П.

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полі-Стар" на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.06.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полі-Стар" до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полі-Стар" звернулось в суд з адміністративним позовом до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.05.2014 року №, яким ТОВ "Полі-Стар" нараховано суму грошового зобов'язання на суму 28941,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що пеня, застосована відповідачем, не визначена як податок або збір за порушення норми Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", а тому зазначений обов'язок позивача зі сплати пені не належить до категорії податкового зобов'язання або податкового боргу. Також, позивач, посилається на те, що враховуючи приписи ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" строків застосування адміністративно-господарських санкцій, зокрема, пені, повинен був застосувати ст. 250 Господарського кодексу України, натомість оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено без її застосування. Окрім того, у своїх запереченнях Відповідач не навів жодних доказів щодо правомірності оскаржуваних рішень.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.06.2014 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову з тих підстав, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на законних підставах.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полі-Стар" подало апеляційну скаргу, вважаючи, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, суд не в повному обсязі з'ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору та встановлення обставин захисту порушеного права та інтересів, що призвело до невірного застосування судом норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати оскаржувану постанову, повністю задовольнивши позов.

Апелянт обґрунтовує свої вимоги аналогічно доводами, викладеними в адміністративному позові, зазначаючи при тому, що обов'язок позивача зі сплати пені не належить до категорії податкового зобов'язання або податкового боргу.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні норми чинного законодавства та обставини справи.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Мукачівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області згідно із наказом про проведення перевірки № 349 від 04.04.2014р., проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "Полі - Стар".

За результатами проведеної перевірки складено Акт №1148/22-02/32617042 від 18.04.2014 року з питань дотримання вимог валютного законодавства за період 01.10.2011р. по 07.04.2014р", з якого вбачається, що позивачем порушено строки розрахунків в іноземній валюті.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 12.05.2014 р. №.

Спірні правовідносини регулюються наступними нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 23.09.94 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно з п.3 Постанови Правління Національного банку України від 16.11.2012 року № 475 „Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.11.2012 року за № 1921/22233), розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачених в статтях 1 та 2 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні здійснюватись у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Постанова набирає чинності з наступного робочого дня після дня її офіційного опублікування. Пункти 3-8 цієї постанови діють протягом 6 місяців з моменту набрання чинності цією постановою (вступає в силу з 19.11.2012 року).

Пунктом 1 Постанови Правління Національного банку України від 14.05.2013 року №163 "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 травня 2013 р. за N 718/23250) визначено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях і та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до п. 1 Постанови Правління Національного банку України від 14.11.2013 року № 453 "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 листопада 2013 р. за N 1951/24483), розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Постанова набирає чинності з 20 листопада 2013 року та діє до 17 травня 2014 року.

Згідно ст.4 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями), порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені, згідно ч.2 ст.250 ГК України, не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач діяв на підставі законодавства та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, виносячи спірне податкове повідомлення-рішення № від 12.05.2014 року.

Покликання апелянта на порушення відповідачем вимог ст.250 ГК України і що на це не звернув уваги суд першої інстанції є безпідставним, оскільки за ч.2 наведеної норми Господарського Кодексу України слідує, що дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 160, ст.197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полі-Стар" залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.06.2014 року у справі № 807/1720/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : В.П. Сапіга

Судді: Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко