Справа № 806/7908/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року м. Київ К/800/22995/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Житомирської митниці Міндоходів на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм" до Житомирської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм" звернулось до суду з позовом, у якому просило, з урахуванням клопотання про збільшення позовних вимог, визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці Міндоходів про коригування митної вартості № 101060000/2013/300034/1 від 21.01.2013 року, № 101060000/2013/300062/2 від 29.01.2013 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 101060000/2013/00045 від 21.01.2013 року та № 101060000/2013/00078 від 29.01.2013 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Житомирської митниці Міндоходів про коригування митної вартості № 101060000/2013/300034/1 від 21.01.2013 року, № 101060000/2013/300062/2 від 29.01.2013 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 101060000/2013/00045 від 21.01.2013 року та № 101060000/2013/00078 від 29.01.2013 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Житомирська митниця Міндоходів подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20.10.2009 року між ТОВ "Укрполіскорм" Україна (далі-Товариство) (Покупець) та компанією "Evonik Degussa GmbH" Німеччина (Постачальник) укладено договір купівлі-продажу № 20102009/1, відповідно до якого Постачальник продає, а Покупець купує DL-Метіонін кормовий (DL-Methionine feed grade). Згідно з пунктом 1.3 вказаного договору на кожну поставку товару договір повинен доповнюватися специфікацією, яка визначає кількість та вартість товару. Пунктом 2.3 визначено, що товар постачається вантажними автомобілями в 25-ти кілограмових мішках на умовах FCA- Весселінг, FCA- Cловенська Лупка, FCA- Вараждин або CIP- Київ, Україна, (INCOTERMS 2000).

У відповідності до розділу 4 договору валютою договору і валютою платежу є Євро. Ціна повинна бути узгоджена Продавцем та Покупцем окремо на кожну поставку Товару. Додатково до ціни додається податок (наприклад - податок на додану вартість), якщо застосовується. Загальна сума договору складає 8 000 000 (вісім мільйонів євро). Передплата 100% (не пізніше 10 днів перед запланованою поставкою). Форма оплати - прямий банківський переказ. При переказі вищезазначеної суми необхідно вказати номер комерційного рахунку-фактури Постачальника.

З метою митного оформлення товарів, у відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.52 Митного кодексу України, Товариством до Житомирської митниці були подані митні декларації № 101060000/2013/000801 від 21.01.2013 року та № 101060000/2013/001362 від 29.01.2013 року, в яких задекларовано товар: DL-Methionine feed grade 99% (DL - мітіонін). Митна вартість товарів в митних деклараціях встановлювалася Товариством за основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту), щодо товарів які імпортуються.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до методу визначення митної вартості було надано документи за переліком передбаченим частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

- по МД № 101060000/2013/000801 від 21.01.2013 року: контракт від 20.10.2009 року № 20102009/1 з додатковими угодами № 1-9, специфікація № 60 від 14.01.2013 року, інвойс № 72229332 від 14.01.2013 року, CMR від 14.01.2013 року, експортна митна декларація країни відправлення № 13DЕ23Е2 від 14.01.2013 року, сертифікат походження № А258004 від 11.01.2013 року.

- по МД № 101060000/2013/001362 від 29.01.2013 року: контракт від 20.10.2009 року № 20102009/1 з додатковими угодами № 1-9, специфікація № 61 від 22.01.2013 року, інвойс № 72231199 від 22.01.2013 року, CMR від 22.01.2013 року, експортна митна декларація країни відправлення № 13DЕ87Е2 від 22.01.2013 року, сертифікат походження № А258004 від 11.01.2013 року.

Однак, 21.01.2013 року Житомирською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300034/1, в якому митний орган самостійно визначив митну вартість товару за другорядним методом її визначення (2б), на підставі чого Товариству видано картку відмови в митному оформленні (випуску) товарів 101060000/2013/00045 від 21.01.2013 року.

Підставою для прийняття даного рішення став висновок відповідача про те, що митна вартість товару не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МКУ містять розбіжності, неподання декларантом додаткових документів на письмову вимогу митного органу відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару, висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціям. Митна вартість визначена за методом 2б на підставі наявної у митного органу інформації щодо числових значень митної вартості подібних товарів (ВМД № 101060000/12/023370 від 20.12.2012 р.). Джерело інформації Митний кодекс України, інформація щодо товарів, митне оформлення яких здійснено. Процедура консультацій між митним органом та декларантом проведена.

29 січня 2013 року Житомирською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2013/300062/2, в якому митний орган самостійно визначив митну вартість товару за другорядним методом її визначення (2б), на підставі чого Товариству видана картка відмови в митному оформленні (випуску) товарів 101060000/2013/00078 від 21.01.2013 року.

Підставою для прийняття даного рішення став висновок Митниці про те, що митна вартість товару не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у ч.2 ст.53 МКУ містять розбіжності, неподання декларантом додаткових документів на письмову вимогу митного органу відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару, висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціям. Митна вартість визначена за методом 2б на підставі наявної у митного органу інформації щодо числових значень митної вартості подібних товарів (ВМД № 101060000/12/023370 від 20.12.2012 року). Джерело інформації Митний кодекс України, інформація щодо товарів, митне оформлення яких здійснено. Процедура консультацій між митним органом та декларантом проведена.

Крім наданих до декларацій документів, на вимогу митного органу, декларантом додатково було надано для підтвердження заявленої митної вартості товару, відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України прайс-лист продукції заводів Евонік Дегусса ГмбХ і Евонік Фермас с.р.о на 2013 рік.

Декларант не погодився з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товару в сторону її завищення, товари, у відповідності до ч.1 ст. 55 Митного кодексу України, випущено у вільний обіг зі сплатою митних платежів згідно із заявленою митною вартістю та під гарантійні зобов'язання.

Виходячи з приписів ч.ч.3,5 ст.53 ч.ч.1,6 ст.54, ч.ч.1, 2,8 ст.55, ст.57,ч.ч.1, 2 ст.58 Митного кодексу України, митний орган має право витребувати додаткові документи лише у випадку виявлення обставин, що свідчать про розбіжності, наявні ознаки підробки поданих на підтвердження митної вартості документів або такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів і не має права витребувати інших документів.

Проте, подані Товариством документи для митного оформлення товару чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України.

Отже, у митного органу не було обґрунтованих підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Як встановлено, у запитах митного органу щодо надання Товариством додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів відсутні посилання на обставини, передбачені ч.3 ст.53 Митного кодексу України, зокрема, у зв'язку з чим необхідно надати висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Крім того, у запитах не вказано на жодні розбіжності або ознаки підробки в наданих декларантом (позивачем) документах при підтвердженні митної вартості.

Статтею 60 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5 - 7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Митним органом у рішеннях про коригування митної вартості товарів не обґрунтовано причини їх винесення, не вказано, які саме розбіжності містяться у поданих до митного оформлення документах, не зазначено за яких підстав не застосовано метод 2а при коригуванні заявленої митної вартості, і які підстави слугували для визначення митної вартості товарів за методом 2б.

Колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Житомирської митниці Міндоходів відхилити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: