Справа № 804/16866/14
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання - Решетнік А.М.
представника позивача - Савенко О.О.
представника позивача - Єпіфанова Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь» до державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення , -
Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що за результатами проведеної позапланової перевірки ТОВ «Сталь» з питань дотримання вимог чинного законодавства при здійсненні операцій з контрагентами за період з 01.08.2013 року по 30.11.2013 року відповідачем зроблено висновки про завищення підприємством суми податкового кредиту з податку на додану вартість по операціях з ТОВ «Прометей-Зерноторговая Компания» в розмірі 1 644 998 грн., що в подальшому стало підставою для збільшення грошових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 2 467 497 грн. (в т.ч. штрафних санкцій в розмірі 8 454 445 грн.) та включенню їх до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Позивач з зазначеним рішенням в частині збільшення грошових зобов'язань з податку на додану вартість в розмірі 2 467 497 грн. не погоджується, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки здійснював господарську діяльність у відповідності до вимог податкового законодавства, операції з придбання соняшника підтверджуються первинними документами.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду було надано клопотання про розгляд справи без його участі. В матеріалах справи містяться письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту перевірки від 16.07.2014 року № 1931/04-66-15-00/35394737, яким встановлено факт завищення позивачем суми податкового кредиту з податку на додану вартість в розмірі 1 644 998 грн., у зв'язку з не підтвердженням операцій з ТОВ «Прометей-Зерноторговая Компания».
Суд, заслухавши пояснення представників позивача та дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, зазначає наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Сталь» зареєстроване як юридична особа та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.
Відповідно до висновків вказаного акту позаплановою виїзною перевіркою ТОВ «Сталь» встановлено порушення: пунктів 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Сталь» завищено суму податку на додану вартість на загальну суму 16 908 890 грн., в тому числі у серпні 2013 року на суму 2 703 757 грн., у вересні 2013 року на суму 8 444 214 грн., у жовтні 2013 року на суму 5 214 253 грн., у листопаді 2013 року на суму 546 666 грн.
11.08.2014 року позивачем подано до ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області скаргу на вказане податкове повідомлення-рішення.
З метою прийняття обґрунтованого рішення по вказаній скарзі ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області було призначено проведення документальної позапланової перевірки з визначеним переліком питань, які необхідно дослідити.
Відповідно до висновків вказаного акту позаплановою виїзною перевіркою ТОВ «Сталь» встановлено порушення: пунктів 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Сталь» завищено суму податку на додану вартість на загальну суму 16 908 890 грн., в тому числі у серпні 2013 року на суму 2 703 757 грн., у вересні 2013 року на суму 8 444 214 грн., у жовтні 2013 року на суму 5 214 253 грн., у листопаді 2013 року на суму 546 666 грн.
Відповідно до обставин, викладених у вищевказаних актах, податковим органом за результатами дослідження господарських операцій між позивачем та ТОВ «Прометей-Зерноторговая Компания», з посиланням на Акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 15.04.2014 року № 300/14-03-22-08/38169254, зроблено висновки про не підтвердження реальності господарських операцій між вказаними контрагентами та, як наслідок, безпідставне формування податкового кредиту за наслідками таких операцій на суму 1 644 998 грн.
Вирішуючи правомірність визначеного податковим органом ТОВ «Сталь» грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 2 467 497 грн. за наслідками господарських операцій з ТОВ «Прометей-Зерноторговая Компания», а також з метою встановлення факту здійснення таких господарської операції, правомірності формування податкового кредиту для цілей визначення об'єкта оподаткування суд зазначає, що йому належить з'ясувати, зокрема, такі обставини, як: рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Вказана позиція викладена в Листах Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 та від 01.11.2011 року №1936/11/13-11.
Зокрема, у листі Вищого адміністративного суду України від 2 червня 2011 року № 742/11/13-11 «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» проаналізовано відповідні законодавчі норми та наголошено на тому, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи. Також у листі визначено приблизний перелік обставин, які можуть указувати на відсутність відповідної господарської операції.
Відповідно до зазначеного Листа, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Навіть наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, якщо реальність здійснених господарських операцій ставиться під сумнів.
Згідно висновків податкового органу за результатами перевірки неможливо підтвердити факт реального здійснення господарських операції з постачання соняшнику, оскільки надані первинні документи не відповідають фактичних (реальним) обставинам справи, вони складені на підставі недійсності господарських операцій та відповідно не можуть бути підставою для відображення в бухгалтерському та податковому обліку.
З метою підтвердження або спростування висновків податкового органу про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом суд не обмежується виключно формальним застосуванням приписів Податкового кодексу України, а віддає перевагу встановленню фактичних обставин та достовірності поданих доказів над їх формальною наявністю та відповідністю за зовнішніми ознаками вимогам нормативних актів.
Досліджуючи господарській операції по яким позивачем сформовано спірну суму податкового кредиту з податку на додану вартість судом встановлено наступне.
На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надана акт прийому - передачі зерна від 23.08.2013 року, укладений між першим власником зерна (ТОВ «Прометей-Зерноторговая Компания»), новим власником зерна (ТОВ «Сталь») та зерновим складом (ТОВ «Прометей-Елеватор»), відповідно до якого позивачу передано соняшник в кількості 300 тн., про що було виписану відповідну складську квитанцію, видаткову накладну № РН-0000175 від 23.08.2013 року на соняшник в кількості 300 тн., податкову накладну № 186 від 23.08.2013 року на суму 839 998,80 грн. в т.ч. ПДВ - 139 999,80 грн.
На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надана акт прийому - передачі зерна від 28.08.2013 року, укладений між першим власником зерна (ТОВ «Прометей-Зерноторговая Компания»), новим власником зерна (ТОВ «Сталь») та зерновим складом (ТОВ «Прометей-Елеватор»), відповідно до якого позивачу передано соняшник в кількості 1000 тн., про що було виписану відповідну складську квитанцію, видаткову накладну № РН-0000179 від 28.08.2013 року на соняшник в кількості 1000 тн., податкову накладну № 190 від 28.08.2013 року на суму 2 799 996 грн. в т.ч. ПДВ - 466 666 грн.
На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надана акт прийому - передачі зерна від 19.09.2013 року, укладений між першим власником зерна (ТОВ «Прометей-Зерноторговая Компания»), новим власником зерна (ТОВ «Сталь») та зерновим складом (ТОВ «Прометей-Елеватор»), відповідно до якого позивачу передано соняшник в кількості 1000 тн., про що було виписану відповідну складську квитанцію, видаткову накладну № РН-0000205 від 19.09.2013 року на соняшник в кількості 1000 тн., податкову накладну № 217 від 19.09.2013 року на суму 2 949 998 грн. в т.ч. ПДВ - 491 666 грн.
На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надана акт прийому - передачі зерна від 07.11.2013 року, укладений між першим власником зерна (ТОВ «Прометей-Зерноторговая Компания»), новим власником зерна (ТОВ «Сталь») та зерновим складом (ТОВ «Прометей-Елеватор»), відповідно до якого позивачу передано соняшник в кількості 1000 тн., про що було виписану відповідну складську квитанцію, видаткову накладну № РН-0000233 від 07.11.2013 року на соняшник в кількості 1000 тн., податкову накладну № 252 від 07.11.2013 року на суму 3 279 996 грн. в т.ч. ПДВ - 546 666 грн.
Оплата за отриманий соняшник підтверджується платіжними дорученнями № 999004 від 28.08.2013 року на суму 699 999,00 грн., № 999009 від 28.08.2013 року на суму 139 999,80 грн., № 999004 віл 30.08.2013 року на суму 2 799 996 грн., № 999005 від 23.09.2013 року на суму 2 949 996 грн., № 110139 від 11.07.2013 року на суму 1 968 000 грн., № 110324 від 13.11.2013 року на суму 1 311 996 грн.
На підставі отриманих податкових накладних позивачем сформовано податковий кредит з податку на додану вартість в розмірі 1 644 998 грн.
Суд зазначає, що Наказом Міністерства аграрної політики України № 661 від 13.10.2008 року затверджено Інструкцію про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах (Інструкція).
Відповідно до п. 2.1 розділу V Інструкції передбачено, що переоформлення зерна від одного власника іншому проводиться в їх присутності або в присутності уповноважених ними осіб згідно з заявою власника про переоформлення. У заяві вказуються культура, клас, обсяг переоформлення, реквізити нового власника.
До заяви додаються складські документи і доручення, видається наказ керівника зернового складу (форма N 16), складається акт приймання-передавання зерна, який підписується в тристоронньому порядку (перший власник зерна, новий власник зерна і керівник зернового складу), оформляється договір складського зберігання зерна з новим власником. (п. 2.4 розділу V Інструкції).
Позивачем долучено до матеріалів справи договори складського зберігання зерна з ТОВ «Прометей-Елеватор» від 15.08.2013 року № 9/13, від 01.11.2013 року № 12 Б, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) зі зберігання соняшника.
Як вбачається з актів перевірки податковий орган прийшов до висновку про не підтвердження реальності операцій з постачання соняшнику в серпні, вересні, листопаді 2013 року на виключно підставі аналізу податкової інформації викладено у Акті ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 15.04.2014 року № 300/14-03-22-08/38169254. Жодних недоліків у досліджених первинних документах, їх невідповідність чи дефектність ані в актах перевірки ані під час судового розгляду справи не доведена.
З огляду на вказане, висновок відповідача про не підтвердження операцій між позивачем і ТОВ «Прометей-Зерноторговая Компания», а також про відсутність реального здійснення господарських операцій є безпідставним і необґрунтованим.
Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатись зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Порядок формування податкового кредиту визначений статтею 198 Податкового кодексу України. Вказаною статтею встановлено наступне.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення, зокрема, операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг ( пункт 198.1.).
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2.).
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3.).
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6.).
Таким чином суд зазначає, що відповідач безпідставно дійшов до висновку про завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість сформованого по операціям з ТОВ «Прометей-Зерноторговая Компания» на суму 1 644 998 грн.
З матеріалів справи вбачається, що позивач формував податковий кредит на підставі первинних документів та податкових накладних, які відповідають встановленим для них вимогам, своєчасно та в межах проведених господарських операцій. Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що ТОВ «Прометей-Зерноторговая Компания» складав свою податкову звітність з податку на додану вартість без відповідного підтвердження первинними документами та відсутні підстави вважати про заниження податку на додану вартість.
Таким чином, відповідач прийшов помилкового висновку про завищення позивачем податкового кредиту та як наслідок про заниження податку на додану вартість.
Вказане призвело до неправомірного збільшення позивачеві суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому позовна заява підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь» до державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст постанови у повному обсязі виготовлений 06.04.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 06.04.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.В. Горбалінський В.В. Горбалінський А.О. Кошля