Справа № 808/8293/14
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року /15 год.00 хв./Справа № 808/8293/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Нестеренко Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Новомиколаївський молокозавод"

до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області

про визнання протиправними дій посадових осіб та визнання розрахунку безпідставним та незаконним,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Новомиколаївський молокозавод" (далі - ПрАТ "Новомиколаївський молокозавод", позивач) звернулось до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (далі - ДЕІ у Запорізькій області, відповідач) про визнання протиправними дій посадових осіб та визнання розрахунку безпідставним, незаконним (з урахуванням уточнень до позовних вимог від 17.03.2015 за вх. № 11442).

В судове засідання представник позивача не прибув, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, раніше направляв заяву про розгляд справи без його участі, в позові просив відмовити в повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши в порядку письмового провадження позовну заяву, дослідивши подані позивачем письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом, за результатами перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Приватного акціонерного товариства "Новомиколаївський молокозавод" від 27.05.2014 року ДЕІ у Запорізькій області складено акт (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено, що у ПрАТ "Новомиколаївський молокозавод" здійснювало діяльність в період з 18.06.2011 по 24.10.2011 (включно) без дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням вимог ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України. На підставі акту перевірки на адресу відповідача була надіслана претензія з розрахунком завданого збитку на суму 15519,00 грн.

До вказаної претензії додано розрахунок розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) (далі по тексту - розрахунок) із шахтного колодязя № 1 без дозволу на спеціальне водокористування за період з 18.06.2011 по 24.10.2011, відповідно до якого сума збитків, нанесених державі ПрАТ "Новомиколаївський молокозавод", становить 15519,00 грн.

Позивач вважає, що дії відповідача по складанню розрахунку є протиправними, а сам розрахунок є безпідставним та незаконним, з огляду на наступне.

ВАТ «Новомиколаївський молокозавод» отримало дозвіл на спеціальне водокористування від 13 червня 2005 року, згодом дозвіл було продовжено до 31 грудня 2011 року.

У червні 2011 року назву ВАТ «Новомиколаївський молокозавод» було приведено у відповідність до вимог чинного законодавства. Спосіб правового регулювання, передбачений в Перехідних положеннях Закону України «Про акціонерні товариства» стосовно приведення у відповідність з ним правового статусу акціонерного товариства, являє собою зобов'язування. Відповідно, ці відносини регулюються імперативними нормами. Приписи законодавця зводяться до обов'язковості здійснення таких дій: внесення змін до статуту акціонерного товариства, зокрема щодо зміни найменування; приведення внутрішніх положень акціонерного товариства у відповідність із вимогами Закону.

Виконання вимог закону щодо приведення у відповідність правового статусу акціонерного товариства є обов'язковим, а процедура отримання дозволу на спеціальне водокористування триває декілька місяців. Зміна назви підприємства не є підставою для припинення права спеціального водокористування і здійснювалась не з ініціативи товариства, а на вимогу Закону України. Вважає, що жодних порушень водного законодавства ним не вчинено, своїми діями збитки державі не завдавали, водні ресурси використовували на законних підставах. А тому розрахунок завданого збитку на суму 15519,00 грн. вважає незаконним та безпідставним.

Відповідач письмові заперечення проти адміністративного позову суду надав, зазначивши наступне.

Підприємством перевіряючим було надано дозвіл на спеціальне водокористування № Укр-5747/Зап, терміном дії з 25.10.2011 по 31.12.2014 року. Так, 09.06.2011 підприємство позивача змінило найменування з «ВАТ «Новомиколаївський молокозавод» на «ПрАТ «Новомиколаївський молокозавод». Відповідно до п. 8 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (далі - Закону) зміна найменування суб'єкта господарювання - юридичної особи або прізвища, імені, по - батькові фізичної особи - підприємця є підставою для переоформлення документа дозвільного характеру.

Всупереч вимогам п. 8 ст. 4-1 Закону, підприємство не переоформило дозвіл на спецводокористування від 13.06.2005р. в установленому порядку у визначені Законом строки. Згідно вказаної норми, у разі виникнення підстав (в даному випадку зміна найменування суб'єкта господарювання) для переоформлення документа дозвільного характеру, суб'єкт господарювання зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дня настання таких підстав подати дозвільному органу або державному адміністратору заяву про переоформлення документа дозвільного характеру разом з документом дозвільного характеру, що підлягає переоформленню, і відповідний документ, що підтверджує зазначені зміни (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців). Не переоформлений в установлений строк документ дозвільного характеру є недійсним.

Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» - Акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинне містити назву його типу (публічне чи приватне) і організаційно-правової форми (акціонерне товариство).

Таким чином, зміна назви типу (публічне чи приватне) акціонерного товариства є зміною найменування суб'єкта господарювання, так як найменування включає в себе: назву, організаційно-правової форми (акціонерне товариство), типу (публічне чи приватне) та назву, яка береться у лапки.

Суд, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 48 Водного кодексу України, спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Частина перша статті 49 Водного кодексу України встановлює, що спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу, який видається Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення; органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення.

Відповідно до частини першої статті 23 Кодексу України про надра, землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Стаття 111 Водного кодексу України передбачає, що підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

З наведених норм законодавства суд приходить до висновку, що спеціальне водокористування підземних вод для господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання в об'ємі, що перевищує 300 кубічних метрів на добу, без спеціального дозволу не дозволяється.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПрАТ «Новомиколаївський молокозавод» у період з 18.06.2011 по 24.10.2011 здійснювало господарську діяльність без дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням ст. 44 Водного кодексу України.

Досліджуючи правомірність складання вказаного розрахунку збитків, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 «Методики розрахунків розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів», вона встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі: забруднення водних об'єктів, у тому числі пов'язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об'єкт забруднюючих речовин та фізико-хімічних показників (далі - забруднюючі речовини) із зворотними водами або забруднюючих речовин у чистому вигляді, у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів; забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів; самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)); забору, використання води та скиду забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування.

Ця Методика встановлює єдині вимоги до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів суб'єктами господарювання (фізичними і юридичними особами).

Пункт 1.4 Методики визначає, що ця Методика застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог суб'єктами господарювання природоохоронного законодавства.

Згідно з пунктом 9.1 Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), грн., здійснюється за формулою:

Зсам = 100 х W х Тар, де:

W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), м3;

Тар - розмір, грн./100 м3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення (для води з лиманів - розмір, грн./100 м3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об'єкти", встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення).

Відповідно до пункту 9.2 Методики фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки суб'єкта господарювання за підписом керівництва, завіреної печаткою.

Зі змісту розрахунку вбачається, що він проведений та здійснений на підставі акта перевірки, відповідно до довідки ПрАТ "Новомиколаївський молокозавод" від 25.06.2014 року № 84, за період з 18.06.2011 по 24.10.2011 року піднято води із шахтного колодязя № 1 та Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20 липня 2009 року №389 (далі по тексту - Методика), та за наступною формулою: З = 100 х W х Тар, де:

W - об'єм води, що використана самовільно без довільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), куб. м.;

Тар - розмір, грн./100 куб. м., аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення, а саме:

Зсам = 100 х 300 х 0,5173 = 15519 грн., що і складає загальну суму завданих позивачем державі збитків.

Згідно з частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ "Новомиколаївський молокозавод" не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 202 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема пред'являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно з пунктами 1, 6, 7 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №454/2011, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр).

Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції та для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'являти претензії.

Таким чином, ДЕІ у Запорізькій області, як територіальний орган Держекоінспекції України, має право розраховувати розмір збитків заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, а тому, дії відповідача по складанню розрахунку розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів, є правомірними.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України визначає рішення суб'єкта владних повноважень як нормативно-правові акти та правові акти індивідуальної дії.

При цьому, розрахунок розмірів відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) не є рішенням органу державної влади, нормативним актом чи актом індивідуальної дії та не створює, не припиняє права та обов'язки особи, а лише фіксує певні обставини, виявлені при проведенні перевірки. Жодних прав та обов'язків позивача складанням розрахунку не порушується.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 10 квітня 2012 року №К/9991/8642/11 та від 11 листопада 2014 року №К/800/5221/13.

За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ "Новомиколаївський молокозавод" про визнання протиправними дій відповідача та визнання розрахунку безпідставним, незаконним не ґрунтуються на нормах Закону.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, ДЕІ у Запорізькій області доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов ПрАТ "Новомиколаївський молокозавод" задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Приватному акціонерному товариству "Новомиколаївський молокозавод" до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області

про визнання протиправними дій посадових осіб та визнання розрахунку безпідставним та незаконним - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Нестеренко