Справа № 820/2877/15
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 квітня 2015 р. № 820/2877/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагайдак В.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Приватного автотранспортного підприємства "Євротрансавто" про зупинення видаткових операцій, заборону відчуження майна та зобов'язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Основ'янська об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного автотранспортного підприємства "Євротрансавто", в якому просить суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, зупинити видаткові операції на рахунках Приватного автотранспортного підприємства "Євротрансавто"; заборонити відчужувати Приватному автотранспортному підприємству "Євротрансавто" майно; зобов'язати Приватне автотранспортне підприємство "Євротрансавто" допустити податкового керуючого Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області для опису майна у податкову заставу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач має податковий борг перед бюджетом в загальному розмірі 22762,06 грн., що складається з заборгованості з податку на додану вартість у сумі 15191,30 грн. та з земельного податку з юридичних осіб у сумі 7570,76 грн., податковий орган не має можливості описати майно боржника у податкову заставу.

У судове засідання представник позивача не прибув, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, надав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, а справу розглядати без його участі, в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав.

Враховуючи, що сторони є належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, враховуючи положення ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на положення ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідач - Приватне автотранспортне підприємство "Євротрансавто" , пройшов передбачену законом процедуру державної реєстрації та набув статусу юридичної особи () та перебуває на податковому обліку в Основ'янській об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача перед Державним бюджетом України рахується податковий борг в загальному розмірі 22762,06 грн., що складається з заборгованості з податку на додану вартість у сумі 15191,30 грн. та з земельного податку з юридичних осіб у сумі 7570,76 грн., що підтверджено даними облікових карток платника податків ( а.с.34-35).

Податковий борг з податку на додану вартість виник внаслідок несплати самостійно визначених зобов'язань відповідно до декларацій № від 17.10.2014 р., № від 19.11.2014 р., № від 18.12.2014 р., № від 20.01.2015 р., № від 21.02.2015 р. у загальному розмірі 14877,55 грн. та пені - 313,75 грн., нарахованої відповідно до вимог пп. 129.1.1. п. 129.1. ст. 129 ПК України.

Податковий борг з земельного податку з юридичних осіб виник на підставі несплати сум за податковими розрахунками № від 19.02.2014 року та № від 14.02.2015 року у загальній сумі 7570,76 грн.

Відповідно до п.57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суми податкових зобов'язань, визначені відповідачем самостійно у податкових деклараціях, в силу приписів п. 56.11 статті 56 ПК України, не підлягають оскарженню та є узгодженими з дня подання декларацій.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковим органом направлено відповідачу податкову вимогу № 862-25 від 02.03.2014 року (а.с. 15). Вимога відповідачем була отримана, не оскаржена та не виконана.

Як встановлено під час судового розгляду, контролюючим органом 12.09.2014 року та 05.02.2015 року на адресу Приватного автотранспортного підприємства "Євротрансавто" було направлено листи з проханням надати перелік майна, яке знаходиться на балансі підприємства, для складання акту опису ( а.с. 14).

Судом встановлено, що відповіді на дані листи підприємством надано не було.

Отже, боржником, Приватним автотранспортним підприємством "Євротрансавто", самостійно не виділено майно для опису у податкову заставу. Таким чином, за наявності законодавчих підстав, платник податків відмовив у здійсненні опису майна у податкову заставу на суму податкового боргу та не надав документи, необхідні для такого опису.

За такої обставини податковим органом складено відповідні акти про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу від 03.10.2014року за № 31 та від 05.02.2015 року за № 18 ( а.с. 6, 16).

Відповідно до пункту 89.4 статті 89 Податкового кодексу України у разі, якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Відповідно до п.91.3 ст.91 ПК України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Відповідно до пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Наявні в матеріалах справи акти відмови платника податків від опису майна у податкову заставу підтверджують факт ненадання відповідачем документів, необхідних для опису майна у податкову заставу, що є однією з підстав для звернення податкового органу до суду із вищевказаними позовними вимогами.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що дії податкового керуючого щодо спроби здійснення опису майна відповідача у податкову заставу є обґрунтованими та законними.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів пункту 89.4. статті 89 Податкового кодексу України, зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Приватного автотранспортного підприємства "Євротрансавто" про зупинення видаткових операцій, заборону відчуження майна та зобов'язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу - задовольнити у повному обсязі.

Зупинити видаткові операції на рахунках Приватного автотранспортного підприємства "Євротрансавто"( код 32338347, 61036, м. Харків, вул. Морозова,6).

Заборонити відчужувати Приватному автотранспортному підприємству "Євротрансавто" ( код 32338347, 61036, м. Харків, вул. Морозова,6) майно.

Зобов'язати Приватне автотранспортне підприємство "Євротрансавто"( код 32338347, 61036, м. Харків, вул. Морозова,6) допустити податкового керуючого Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області для опису майна у податкову заставу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сагайдак В.В.