Справа № 809/1285/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"10" квітня 2015 р. Справа № 809/1285/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

За участю секретаря Візінського М.В.,

прокурора Герасимика Т.О.,

представника Карпатського національного природного парку Бойка В.М.,

представника відповідача Данищука С.Я.,

третіх осіб на сторін відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України в особі Карпатського національного природного парку

до відповідача: Татарівської сільської ради, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6

про визнання нечинними п.1.5, п.1.6, п.1.7, п.1.8, п.1.9 рішення №117/28/2014 від 25.12.2014 року

В С Т А Н О В И В:

25.03.2015 року перший заступник прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України в особі Карпатського національного природного парку звернувся до суду з адміністративним позовом до Татарівської сільської ради, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання нечинним рішення №117/28/2014 від 25.12.2014 року.

Підставою для звернення прокурора до суду з метою захисту інтересів держави є те , що пунктами 1.5-1.9 рішення Татарівської сільської ради за №117/28/2014 від 25.12.2014 року на підставі поданих заяв дано дозвіл на розроблення проекту землеустрою для відведення земельних ділянок в АДРЕСА_1 для ведення особистого сільського господарства гр. ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6

Згідно матеріалів лісовпорядкування Карпатського НПП та геодезичного журналу окружної межі Карпатського НПП вищезазначені земельні ділянки фактично складають єдиний масив та відносяться до кварталів 9,10 Женецького природоохоронного науково-дослідного відділення Карпатського НПП та використовуються національним парком згідно державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 від 29.12.2001 року.

Карпатський НПП створено на підставі постанови Ради міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 та відповідно додатком до даної постанови затверджені межі парку. В 2001 році парком було проведено інвентаризацію земель, яка була затверджена рішенням Яремчанської міської ради №189-3/2001 від 27.11.2001. На підставі даного рішення Карпатському НПП були видані державні акти на право постійного користування землею, в т.ч. акт серії НОМЕР_1 від 29.12.2001 року.

Таким чином, прокурор зазначає, що Татарівська сільська рада при прийнятті рішення за №117/28/2014 від 24.12.2014 року про надання дозволу ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 на розроблення проектної документації щодо спірних земельних ділянок порушила вимоги ст.ст.84,141,149, 150 Земельного Кодексу України та розпорядилася землями природно-заповідного призначення, які перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП без вилучення у постійного землекористувача, а відтак просить в судовому порядку визнати нечинними п.1.5, п.1.6, п.1.7, п.1.8, п.1.9 вказаного рішення Татарівської сільської ради.

Прокурор в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник Міністерства екології та природних ресурсів України в судове засідання не з'явився, суду подано клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Карпатського національного природного парку заявлені прокурором вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив. Вказав, що рішення за №117/28/2014 від 25.12.2014 року, яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою для відведення земельних ділянок в АДРЕСА_1 для ведення особистого сільського господарства гр. ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 Татарівською сільською радою прийнято у межах повноважень наданих їй чинним законодавством.

Треті особи на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог заперечили.

Треті особи на стороні відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. У відповідності до положень ст.128 КАС України суд ухвалив здійснити розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши представників сторін, суд прийшов до висновку, що провадження в справі підлягає до закриття з огляду на наступне.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Частиною 2 статті 5 Основного закону закріплено, що носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 2 статті 140, частини 1 статті 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні від 21 травня 1997 року №280/97-ВР).

Статтею 80 Земельного кодексу України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності (частини 2 та 2 статті 83 Земельного кодексу України).

У статті 12 Земельного Кодексу України визначено, що до повноважень сільської ради належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування; вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідної територіальної громади селища; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Згідно з частиною 1 статті 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права. При цьому слід зазначити, що згідно з частиною 4 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Ці положення Основного Закону кореспондуються з пунктом «в» статті 5 Земельного кодексу України, згідно з яким земельне законодавство базується на принципі невтручання держави у здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 17 названого КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. При цьому вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» слід розуміти як орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Однак, спір у даній справі наведеному визначенню не відповідає, оскільки Татарівської сільською радою прийнято рішення про надання дозволу гр.. ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 на розроблення проектної документації щодо земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП, яке вичерпало свою дію після його реалізації.

Таким чином, подальше оспорювання правомірності набуття вказаними особами спірних земельних ділянок має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, так як виникає спір про цивільне право.

Такі висновки суду узгоджуються з практикою Верховного суду України, висловленою в постановах від 24 лютого 2015 року у справі № 21-34а15, від 17 лютого 2015 року у справі № 21-551а14, від 16 грудня 2014 року у справі № 21-544а14, від 09 грудня 2014 року у справі № 21-308а14, від 11 листопада 2014 року у справі № 21-493а14, від 03 червня 2014 року у справі 21-144а14, від 14 лютого 2012 року у справі 21-1041во10 та № 21-1042во10, які в силу положень частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для врахування.

Згідно п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ураховуючи наведене, керуючись п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України в особі Карпатського національного природного парку до Татарівської сільської ради, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання нечинними п.1.5, п.1.6, п.1.7, п.1.8, п.1.9 рішення №117/28/2014 від 25.12.2014 року закрити.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кафарський В.В.