Справа № 344/5605/14-а 2-а/344/283/14
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015р. Справа № 876/6617/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Вовчинецької сільської ради, с.Вовчинець Івано-Франківської області

на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.06.2014р. у справі №344/5605/14-а

за позовом ОСОБА_1, м.Івано-Франківськ

до Вовчинецької сільської ради, с.Вовчинець Івано-Франківської області

про визнання рішення недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2014р. позивач: ОСОБА_1 звернувся в Івано-Франківський міський суд з адміністративним позовом до відповідача: Вовчинецької сільської ради та просив суд позов задовольнити і визнання недійсним рішення Вовчинецької сільської ради №26 від 04.06.2013р. про встановлення шлагбауму по вул. Мельника, оскільки дане рішення порушує конституційні права громадян.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням сільської ради про встановлення шлагбауму порушені права членів садового товариства "Калиновий гай", оскільки таким шлагбаумом перекрито єдиний доїзд до територій вказаного садового товариства.

За результатами розгляду справи Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Свої висновки позивач мотивував тим, що відповідно до вимог ст.20 Закону України "Про автомобільні дороги" органи місцевого самоврядування мають право встановлювати тимчасові обмеження на рух транспортних засобів при проведенні ремонтні та інших робі на вулицях і дорогах міст. Оскільки в даному випадку не мали місце жодні ремонтні роботи, тому у відповідача була відсутня належна правова підстава для перекривання дороги. Вважає, що встановлення шлагбауму перекриває доїзд до садового товариства "Калиновий гаї" а відтак порушує права та інтереси членів цього садового товариства.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції апелянт (відповідач у справі): Вовчинецька сільська рада оскаржив її в апеляційному порядку. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що обмеження руху встановлено на комунальній дорозі, а не на дорозі загального користування а відтак апелянт мав на це право. Вказує на те, що встановлення шлагбаума не може порушувати прав та інтересів членів садового товариства оскільки існує інша дорога, яка забезпечує під'їзд до території садового товариства. Також вважає, що ОСОБА_1 не є належним позивачем по даній справі, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що він є членом садового товариства "Калиновий гай". Просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, керуючись вимогами ст.197 КАС України, вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів встановлено наступне.

Судом з'ясовано, що рішенням Вовчинецької сільської ради №26 від 04.06.2013р. дозволено обмеження руху транспорту по вул. Мельника, шляхом встановлення шлагбаумів в районі будинків №31 та №16 в кількості 2 штуки.

Проте, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є членом садового товариства "Калиновий гай" чи мешканцем села Вовчинець. Також в позовній заяві відсутні будь-які пояснення того які права чи охоронювані законом інтереси саме позивача порушені оскаржуваним рішенням сільської ради.

Позивач посилається лише на те, що оскаржуваним рішенням порушено конституційні права громадян та Закони України.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що в даному випадку відсутній факт порушення права та охоронюваних законом інтересів позивача.

Пунктом 6 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах. Пунктом 8 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до частини 2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зазначений принцип полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося, тобто в наявності матеріально-правового інтересу позивача відносно дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень. Правилами адміністративного судочинства визначено, що позивачем може бути особа на захист прав чи інтересів якої подано позов.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 пред'явив даний позов на захист саме своїх прав та інтересів, оскільки відсутні докази порушення саме його прав та інтересів.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що у випадку оскарження позивачем рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які не порушують прав або охоронюваних законом інтересів позивача, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином прийняття відповідачем рішення про обмеження руху транспорту саме по собі не зумовлює для позивача будь-яких негативних наслідків.

За змістом п.3 ч.1ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, у випадках неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Вовчинецької сільської ради на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.06.2014р. у справі №344/5605/14-а за позовом ОСОБА_1 до Вовчинецької сільської ради про визнання рішення недійсним, - задоволити.

2. Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.06.2014р. у справі №344/5605/14-а, - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга