Справа № 810/1133/15
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/1133/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року №810/1133/15

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросервіс ПЦЦ» про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

23 березня 2015 року до Київського окружного адміністративного суду звернулась Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросервіс ПЦЦ» про стягнення податкового боргу у розмірі 304425 грн.

Зазначали, що податковий борг відповідача виник внаслідок несплати грошових зобов'язань із податку на додану вартість, згідно поданих податкових декларації на загальну суму 304425 грн.

Ухвалою суду від 23 березня 2015 року відкрито скорочене провадження у справі.

Відповідач заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову не надав.

На адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросервіс ПЦЦ», згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, судом направлено копію ухвали від 23 березня 2015 року про відкриття скороченого провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак вказана поштова кореспонденція повернулась до суду у зв’язку із закінченням терміну зберігання. При цьому, у разі повернення поштового відправлення, яке не вручене адресату з незалежних від суду причин, згідно приписів частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається, що така кореспонденція вручена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи із такого.

Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросервіс ПЦЦ» як суб’єкт підприємницької діяльності зареєстроване 27 січня 2014 року (а.с.9-14).

На підтвердження наявності у товариства заявленої до стягнення заборгованості податковим органом надано та судом досліджено примірники податкових декларацій з податку на додану вартість від 21 грудня 2014 року за грудень 2014 року, від 20 серпня 2014 року за липень 2014 року, від 21 травня 2014 року за квітень 2014 року, від 18 грудня 2014 року за листопад 2014 року, від 18 листопада 2014 року за жовтень 2014 року, від 19 жовтня 2014 року за вересень 2014 року, від 18 вересня 2014 року за серпень 2014 року, від 20 липня 2014 року за червень 2014 року, від 19 червня 2014 року за травень 2014 року (а.с.17-54), копію корінця податкової вимоги форми «Ю» від 3 листопада 2014 року №3879-25 із доказами вручення відповідачу (а.с.15), зворотній бік облікових карток платника податку – відповідача із податку на додану вартість (а.с.5-8).

Як вбачається із таких документів, податковий борг у цьому випадку виник внаслідок несплати самостійно визначених відповідачем зобов'язань згідно поданих податкових декларацій з податку на додану вартість:

- від 21 травня 2014 року за квітень 2014 року, відповідно до якої сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до загального/спеціального фонду державного бюджету, складає 220 грн.;

- від 19 червня 2014 року за травень 2014 року, згідно якої сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до загального/спеціального фонду державного бюджету, складає 4600 грн.;

- від 20 липня 2014 року за червень 2014 року, відповідно до якої сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до загального/спеціального фонду державного бюджету, складає 300 грн.;

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із такого.

Як передбачає стаття 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язується сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За визначенням у пункті 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація (розрахунок) – це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України врегульовано, що грошовим зобов'язанням платника податків є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового боргу та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачає пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно із пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

За визначенням у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання;

У силу підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

За змістом пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

За правилами пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

За приписами пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Право податкового органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, передбачено підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Доказів погашення вказаної вище заборгованості, як і заперечень на позовну заяву - до суду не подано.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а податковий борг у сумі 304425,00 грн. таким, що підлягає стягненню.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевівши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 86, 94, 128, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросервіс ПЦЦ» до Державного бюджету України податковий борг із податку на додану вартість у сумі 304425 (триста чотири тисячі чотириста двадцять п’ять) грн.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Скрипка І.М.