Справа № 2а-1870/503/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/81294/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Маринчак Н.Є., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Фізичної особи -підприємця ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2011 у справі № 2а-1870/503/11

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Підприємець звернулася до суду з позовом, з урахуванням уточнень, до Державної податкової інспекції, про скасування податкового повідомлення-рішення від 17.11.2011 № /1, яким платнику податків визначено суму основного податкового зобов'язання за платежем "прибутковий податок від підприємницької діяльності та інших доходів громадян" у розмірі 38 655,68 грн., та податкового повідомлення-рішення від 17.11.2011 № /1, яким позивачеві донараховано суму основного податкового зобов'язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 59 672,00 грн. та фінансових санкцій - 31 876,00 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 19.05.2011 позов задоволено.

Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 31.10.2011 судове рішення першої інстанції скасував та у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись із судовим рішенням апеляційної інстанції, позивач подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

У поданих запереченнях на скаргу відповідач просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги та заперечення, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що підставою для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень були висновки, викладені у акті про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Підприємця за період з 01.07.2007 по 30.06.2010, про порушення платником податків ст. ст. 1, 5 Указу Президента України від 03.07.1998 № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" та п. 2.1, пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, пп. 7.3.1 п. 7.3, пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7, п. 9.4 ст. 9 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість".

Такі висновки державного податкового органу мотивовані тим, що позивач у 2007 році перебуваючи на спрощеній системі оподаткування отримала виручку у розмірі 545 246,00 грн., що перевищує 500 тис. грн., внаслідок чого повинна була перейти на загальну систему оподаткування та подавати декларації про отриманий дохід.

Так, ст. 1 Указу Президента України від 03.07.1998 № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн.

Виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг) (абзац 5 вказаної статті).

Статтею 5 вказаного Указу передбачено, що у разі порушення вимог, установлених ст. 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

У той же час зазначений Указ не містить положень, які б регулювали питання оподаткування сум, що перевищили граничний обсяг виручки, встановлений законодавцем.

За таких обставин оподаткування доходів, отриманих платником податків єдиного податку з порушенням умов перебування на спрощеній системі оподаткування, повинно здійснюватися з урахуванням загальної системи оподаткування.

Таким чином, у разі перевищення граничного розміру виручки у платника єдиного податку виникає не тільки обов`язок переходу у наступному податковому періоді на загальну систему оподаткування, а й оподаткування суми такого перевищення із застосуванням правил загальної системи оподаткування, в тому числі і відносно звітування до органів державної податкової служби.

Розв'язуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Підприємцем фактично не було допущено перевищення граничного обсягу виручки, встановленого Указом № 727/98, оскільки платником податків під час визначення обсягу виручки за відповідний податковий період було допущено арифметичну помилку (у ІІ кварталі 2007 року наростаючим підсумком зазначено обсяг виручки 342 000,00 грн. замість 230 754,00 грн.), яку у подальшому до початку перевірки було виправлено шляхом зменшення фактичного надходження виручки у наступних податкових періодах, з метою, щоб на кінець звітного року сума отриманої виручки відповідала дійсності, а висновки державного податкового органу про отримання платником податків виручки понад 500 тис. грн. зроблені на підставі неперевірених даних, а отже є упередженими та безпідставними. Вказані обставини підтверджені дослідженими судом відповідними первинними документами, зокрема, даними про рух коштів на рахунку платника податків, книги обліку доходів та витрат, звітів суб'єкта малого підприємництва, копії яких містяться у матеріалах справи, а також висновком судово-економічної експертизи, проведеної за ухвалою суду (а.с.117-143), згідно якого сума отриманої виручки Підприємця у 2007 році слала 440 984,00 грн., в тому числі за І півріччя 2007 року - 237 363,00грн. та за ІІ півріччя 2007 року в сумі 203 620,78 грн. (а.с.129). Оцінка доказів зроблена судом першої інстанції з дотриманням норм ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України. Тоді як суд апеляційної інстанції у порушення ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України обмежився лише тим, що для обрахування суми виручки за 2007 рік податковий орган брав до уваги дані, самостійно задекларовані Підприємцем у звіті за ІІ квартал 2007 року наростаючим підсумком у сумі 342 000,00 грн. (а.с. 65), відповідні підсумкові суми, визначені і у книзі обліку доходів та витрат, та дані банківських виписок, безпідставно відхиливши пояснення позивача стосовно невірного визначення сум виручки у І півріччі 2007 року, з посиланням на те, що вказані суми самостійно було задекларовано платником податків, а будь - яких змін до книги та щоквартальних звітів наданих до податкового органу позивач не вносив.

Відповідно до наведеного суд першої інстанції застосував норми матеріального та процесуального права та спір у справі вирішив правильно, тому рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення ухвалене судом першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Фізичної особи -підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2011 у справі № 2а-1870/503/11 скасувати та залишити в силі постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19.05.2011.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Н.Є. Маринчак

А.О. Рибченко