Справа № 872/16743/13
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2015 рокусправа № 804/11515/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А. Дурасової Ю.В.

за участю секретаря: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кранмонтажсервіс»
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року у справі №804/11515/13-а
за позовом до відповідача про Товариства з обмеженою відповідальністю «Кранмонтажсервіс» Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кранмонтажсервіс» (далі по тексту - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Криворізької північної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області державної податкової служби (далі по тексту - відповідач), в якому, виходячи із змісту постанови суду першої інстанції, просило:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.05.2013р № ;

- визнати протиправними дії Криворізької північної міжрайонної Державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби щодо встановлення в акті перевірки № 55/224/32098115 від 03.04.2013 року фіктивності договору № 176/1 від 02.11.2012 року, укладеного між ТОВ «Кранмонтажсервіс» () та ТОВ «Діксі Буд» () та відсутності реально вчинених господарських операцій між ТОВ "Кранмонтажсервіс" та ТОВ «Діксі Буд» на виконання умов договору № 176/1 від 02.11.2012 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року у справі №804/11515/13-а у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кранмонтажсервіс», не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року у справі №804/11515/13-а та задовольнити позовні вимоги.

Позивач зазначає, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, які свідчать про наявність у позивача документів первинного бухгалтерського обліку на підтвердження показників податкової звітності та реальності господарських операцій. Позивач також вказує, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення стали неправомірні дії відповідача щодо встановлення в акті перевірки № 55/224/32098115 від 03.04.2013 року фіктивності договору № 176/1 від 02.11.2012 року, укладеного між ТОВ «Кранмонтажсервіс» () та ТОВ «Діксі Буд» () та відсутності реально вчинених господарських операцій між ТОВ "Кранмонтажсервіс" та ТОВ «Діксі Буд» на виконання умов договору № 176/1 від 02.11.2012 року.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Згідно пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Виходячи з викладеного, слід дійти висновку, що предметом позову є податкове повідомлення-рішення, а визнання дій протиправними слід розглядати як підставу позовних вимог.

01 квітня 2015 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про затвердження примирення сторін у зв'язку з досягненням податкового компромісу та закриття провадження у даній адміністративній справі.

Позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, свого представника для участі у її розгляді не направив.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника позивача.

Представником Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області у судовому засіданні заявлено клопотання про здійснення процесуального правонаступництва у даній адміністративній справі, а саме заміну відповідача - Криворізької північної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області державної податкової служби на Криворізьку північну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

За таких обставин, з огляду на положення ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ухвалила здійснити процесуальне правонаступництво у даній адміністративній справі, а саме: замінити відповідача по справі - Криворізьку північну міжрайонну державну податкову інспекцію Дніпропетровської області державної податкової служби на Криворізьку північну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Представником відповідача у судовому засіданні також заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку із досягнення податкового компромісу, та надано пояснення, відповідно до яких позивач перебуває на обліку у Криворізькій південній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, у зв'язку з чим вказаним податковим органом і здійснено процедуру податкового компромісу.

У судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, клопотання відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу» від 25 грудня 2014 року № 63-VIII, який набрав чинності 17 січня 2015 року, передбачене право застосування сторонами процедури податкового компромісу, яке, зокрема, поширюється на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового оскарження.

Відповідно до п. 1 підрозділу 92 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується (п. 2 цього ж підрозділу).

Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим (п. 7 підрозділу 92 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 8 цього ж підрозділу, податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

Згідно ч.1 ст.113 КАС України сторони можуть повністю або частково врегулювати спір на основі взаємних поступок. Примирення сторін може стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета адміністративного позову.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням податкового органу №3592/10/04-82-22-05 від 20 лютого 2015 року погоджено застосування процедури податкового компромісу стосовно сум грошового зобов'язання з податку на додану вартість, визначених згідно податкового повідомлення-рішення від 13 травня 2013 року №, та зазначено, що загальна сума податкових зобов'язань, яка підлягає сплаті платником податків для досягнення податкового компромісу (5 відсотків) складає 10994,00 грн. та сплачена позивачем 19 грудня 2015 року.

Відповідно пункту 11.2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України, підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 91 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо сторони досягли примирення.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги те, що обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після ухвалення постанови суду першої інстанції, підстав для скасування якої не вбачається, керуючись вимогами ч. 2 ст. 203 КАС України, колегія суддів вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю, а судове рішення - визнанню нечинним.

Керуючись ст.ст.113, 194, 198, 203, 205, 206, 211, 212, 254, п.11-2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України, суд,

ухвалиВ:

Клопотання Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про закриття провадження у справі - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року у справі №804/11515/13-а - визнати нечинною.

Провадження в адміністративній справі №804/11515/13-а - закрити, у зв'язку з досягненням податкового компромісу та примиренням сторін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова