Справа № 277/127/15-а
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Житомир справа № 277/127/15-а

час прийняття: 11 год. 30 хв. категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

за участю секретаря Карплюк А. І.,

за участю позивача,

за участю представника відповідача Піхулі О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Ємільчинського районного управління юстиції Житомирської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії щодо скасування державної реєстрації права власності,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати Реєстраційну службу Ємільчинського районного управління юстиції Житомирської області провести дії щодо скасування (за потреби - початкове внесення відомостей до бази даних) державної реєстрації права власності:

- на земельну ділянку гр. ОСОБА_4, що розташована за межами населених пунктів на території Малоглумчанської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області площею 0,65 га, кадастровий номер НОМЕР_1;

- на земельну ділянку гр. ОСОБА_3, що розташована за межами населених пунктів на території Малоглумчанської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області площею 0,54 га, кадастровий номер НОМЕР_2.

В обґрунтування позову зазначає, що неодноразово звертався до відповідача з рішенням суду, що набрало законної сили щодо скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, що розташовані на земельній ділянці ОСОБА_2 з проханням скасувати реєстрацію прав на земельні ділянки, однак позивачу було відмовлено у такому скасуванні, письмової заяви позивача не прийнято, письмової відповіді не надано.

Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити.

Представник відповідача заперечувала щодо позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача та заперечення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Встановлено, що на підставі рішення Малоглумчанської сільської ради від 27.02.2001 року позивачу було передано у приватну власність земельну ділянку площею 8,6764 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 26.03.2001 він отримав державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_3, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Малоглумчанської сільської ради за № 3 (а.с. 9).

10.06.2014 року позивач звернувся до відділу Держземагенства в Ємільчинському районі Житомирської області для внесення відповідних відомостей на земельну ділянку до Державного земельного кадастру, однак за результатами звернення отримав відмову у внесенні таких відомостей у зв'язку з тим, що відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, державний кадастровий реєстратор приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки в разі розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Як вбачається з матеріалів справи, одна з ділянок, через яку позивач не може зареєструвати своє законне право, належить гр. ОСОБА_4, а друга належить гр. ОСОБА_3

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стали власниками земельних ділянок з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розпорядженням голови Ємільчинської РДА від 22.07.2005 року № 239. Цим же розпорядженням було дозволено НВФ «Нові технології» виготовити громадянам державні акти на право власності на земельні ділянки та видати їх громадянам. 14.04.2006 року гр. ОСОБА_4 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 (а.с. 7), гр. ОСОБА_3 - державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 (а.с.8).

НВФ «Нові технології» під час виготовлення державних актів громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 віднесли земельну ділянку позивача, на яку він отримав державний акт 26.03.2001 року, під розпаювання вказаним громадянам.

Представник відповідача, заперечуючи позовні вимоги зазначила, що на сьогоднішній день процедура прийняття і розгляду заяв про скасування записів державної реєстрації прав на земельні ділянки, які було проведено до 01.01.2013 у відділі Держземагенства в Ємільчинському районі Житомирської області на підставі рішення суду можливе лише у тому випадку, якщо в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться записи про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки. У разі, якщо у вказаному Державному реєстрі відсутні записи про право власності на земельні ділянки, державні акти на право власності на земельну ділянки належать іншим особам, спочатку необхідно провести державну реєстрацію права власності за власниками цих земельних ділянок.

Варто зазначить, що позиція представника відповідача ґрунтується на правових нормах законодавства.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України, "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004, № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Пунктом 41 Постанови Кабінету Міністрів України, від 26.10.2011, № 1141 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

На вимогу суду, представник відповідача надала інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Суд звертає увагу, що з наданих документів вбачається відсутність державної реєстрації права власності на оскаржувані земельні ділянки за гр. ОСОБА_4 (кадастровий номер НОМЕР_1) та гр. ОСОБА_3 (кадастровий номер НОМЕР_2. ).

Суд вважає, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу в скасуванні державної реєстрації права власності на спірні земельні ділянки, оскільки вчинення вказаної дії суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки порушено сам порядок здійснення державної реєстрації права власності.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Реєстраційної службу Ємільчинського районного управління юстиції Житомирської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії щодо скасування державної реєстрації права власності, - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Лавренчук

Повний текст постанови виготовлено: 06 квітня 2015 р.