Справа № 804/380/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2015 рокусправа № 804/380/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду 10 лютого 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України» до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Торговий Дім Профіль України» звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому, з урахуванням уточнень просило визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні товарів № 110100000/2013/00525 від 20 вересня 2013 р. Дніпропетровської митниці Міндоходів України; визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № 110100000/2013/200431/1 від 20 вересня 2013 р. Дніпропетровської митниці Міндоходів України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що договірна вартість придбаного товариством за зовнішньоекономічним контрактом від 29.03.2013 року № SK2013/03/29, укладеного між ТОВ «Торговий Дім Профіль України» та фірми «Shandong Keer Imp&Exp Trade Co., LTD.» (КНР) оцинкованої сталі склала 0,7768 доларів США за кілограм. Рішенням про коригування митної вартості товару №110100000/2013/200431/1 від 20 вересня 2013 р., яким ціна товару скоригована за резервним методом до рівня 0,85 доларів США/кг, який жодним чином не обґрунтований відповідачем.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Дніпропетровська митниця Міндоходів посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ «Торговий Дім Профіль України» просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Дніпропетровської митниці ДФС підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, представники ТОВ «Торговий Дім Профіль України» просили відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Контракту купівлі-продажу № SK2013/03/29 від 29.03.2013 p. ТОВ «Торговий Дім Профіль України» 20.09.2013 р. отримав від фірми»Shandong Keer Imp&Exp Trade Co., LTD.» (КНР) товар наступної номенклатури:

- оцинкована сталь методом гарячого цинкування в рулонах товщиною 0,30 мм;

- оцинкована сталь методом гарячого цинкування в рулонах товщиною 0,35 мм;

- оцинкована сталь методом гарячого цинкування в рулонах товщиною 0,38 мм;

- оцинкована сталь методом гарячого цинкування в рулонах товщиною 0,40 мм.

ТОВ «Торговий Дім Профіль України» 20 вересня 2013 року було сформовано митну декларацію № 110100000/2013/229539 та надано її до Дніпропетровської митниці Міндоходів для здійснення оформлення товару у митному відношенні.

Разом із митною декларацією позивачем були надані наступні документи:

- картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами 110/2012/0001937 від 03.12.2012;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу 500060702/2013/008523 від 12.09.2013 року;

- залізнична накладна для внутрішнього сполучення 40281610 від 15.09.2013 року;

- Коносамент (Bill of lading) EGLV18 від 11.06.2013 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару 388 від 11.09.2013 року;

- платіжний документ, що підтверджує вартість товару Swift 1551 від 10.09.2013 року;

- виписка з бухгалтерської документації від 10.09.2013 року;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 06.06.2013 року;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією 4205 від 19.09.2013 року;

- розрахунок ціни (калькуляція) від 16.06.2013 року;

- некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість (крім позначених кодами 3001-3021, 3023) від 06.06.303 року;

- рахунок-фактура (інвойс) SXD 13060601 від 06.06.2013 року;

- пакувальний лист від 06.06.2013 року;

- рахунок-проформа SXD 130606 від 06.06.2013 року

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - 5 від 06.06.2013 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються та подання якого для митного оформлення SK 2013/03/29 від 29.03.2013 року;

- довідка про проведення декларування валютних цінностей, доходів чи майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами (про відсутність за Межами України валютних цінностей та майна) - Лівобережна МДПІ №84 від 10.07.2013 року;

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному 2761 контролю) (наявність на товаросупровідних документах відбутку штампу «Радіологічний контроль ввіз/вивіз дозволено») 2761 від 11.07.2013 року;

- резервна позиція 915 від 26.07.2001 року;

- сертифікат про походження товару загальної форми ССРІТІ1.06.2013 року;

- інші некласифіковані документи С-т якості від 06.06.2013 року;

- єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів 110100000/0667 від 18.09.2013 року;

- копія митної декларації країни відправлення 80078148 від 08.07.2013 року;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 10100000/2013/229538 від 20.09.2013 року.

При здійсненні митного контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:

- в контракті зазначена адреса відправника, яка відрізняється від інвойсної;

- в рахунку-фактурі зазначені неіснуючі умови поставки;

- сума в копії експортної митної декларації країни відправлення не відповідає заявленій. Також в копії експортної митної декларації окремо виділено суму транспортних витрат;

- розрахована загальна сума транспортних витрат у відповідності до інформації щодо транспортних витрат, зазначених у калькуляціях товарів складає 6156 USD за партію товару, яка заявлена до митного оформлення. За даними копії експортної митної декларації країни відправлення сума транспортних витрат складає 6600 USD.

Враховуючи вищезазначене, згідно з вимогами ст.53 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- виписку з бухгалтерської документації.

Позивачем у листі від 20.09.2013 № 01-372 було зазначено, що виявлені розбіжності не впливають на визначення митної вартості товару, а також повідомив митницю про неможливість надання додаткових документів.

У зв'язку з цим, 20.09.2013 року уповноваженою особою митниці прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів № 110100000/2013/200431/1, де було зазначено про неподання позивачем до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості у відповідності до вимог ч. 2-4 статті 53 Митного кодексу України. Зазначено також, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що: використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності).

За результатами контролю співставлення відповідно до ст. 337 МКУ встановлено, що рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 0,7768 дол.США/кг., рівень митної вартості, яка була визнана митницею та розрахована декларантом за ціню угоди щодо подібних товарів за вже оформленою митною декларацією № 110100000/2013/228403 від 25.05.2013 року становить 0,85 дол.США/кг.

20.09.2013 року посадова особа митниці відповідно до ст. 55 МКУ прийняла рішення про коригування заявленої митної вартості товару № 110100000/2013/200431/1, відповідно до якого митну вартість скориговано до 0,85 доларів США/кг на підставі наявних у митниці відомостей із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 60 МКУ.

Посадовою особою Дніпропетровської митниці у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів Україні від 24.05.2012р. № 598, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за № 883/21195, зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Також посадовою особою митниці в рішенні було зазначено про проведення консультацій з декларантом та про здійснення коригування митної вартості товару із застосуванням другорядного резервного методу.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про визначення митної вартості товару, за митною декларацією було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови від 20.09.2013 №110100000/2013/00525.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що митницю не було зазначено, які саме складові митної вартості є не підтвердженими, а тому витребування додаткових документів є безпідставним враховуючи що подані позивачем документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили обєктиві та достовірні дані, що піддавалися обчисленню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наявність розбіжностей в документах що підтверджують числові значення митної вартості, а саме: в контракті зазначена адреса відправника, яка відрізняється від інвойсної; в рахунку-фактурі зазначені неіснуючі умови поставки; сума в копії експортної митної декларації країни відправлення не відповідає заявленій. Також в копії експортної митної декларації окремо виділено суму транспортних витрат; розрахована загальна сума транспортних витрат у відповідності до інформації щодо транспортних витрат, зазначених у калькуляціях товарів складає 6156 USD за партію товару, яка заявлена до митного оформлення. За даними копії експортної митної декларації країни відправлення сума транспортних витрат складає 6600 USD. Зазначені обставини обґрунтовано не давали митниці можливість обрахувати транспортні витрати, які є невідємною складовою митної вартості.

Крім іншого відповідно до доповнення до контракту № 5 від 29.03.2013 року передбачена 100% передоплата за поставку товару, але дата сплати за платіжним документом Swift 1551 від 10.09.2013 року не кореспондується з датою фактичного відвантаження товару 27.06.2013 року. Доповнення до контракту від 00.06.2013 року № 5, інвойс від 06.06.2013 № №SXD13060601, рахунок-проформа від 06.06.2013 №SXD13060606 передбачають в якості обовязкової умови здійснення 100% передплати, а термін поставки встановлений протягом 15 днів після отримання передплати.

Відповідно до платіжного доручення № 388 оплата здійснена 10.09.2013 року, що не можна вважати передплатою, у вказаному платіжному дорученні є посилання виключно на контракт від 29.03.2013 № SK2013/03/29 та інвойс від 06.06.2013 №SXD13060601. В самому інвойсі наявне посилання виключно на вищезгаданий контракт. Тобто платіжний документ підтверджує здійснення оплати за контрактом, яким передбачена велика кількість поставок на загальну суму 5000000 доларів США, в той же час підтвердження здійснення оплати за даною поставкою саме за специфікацією від 29.03.2013 № 5 відсутні.

Зазначені обставини стали підставою для витребування додаткових документів, що спростовує висновки суду першої інстанції щодо надання позивачем всіх необхідних документів для визначення митної вартості за ціною договору.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

Враховуючи зазначені обставини колегія суддів зазначає, що у реквізитах платежу міститься загальне посилання на реквізити контракту. Платіжні доручення не містять відомостей щодо додатку до контракту, в рамках якого здійснюється платіж. У той же час за інвойсом до додатку до контракту фактурна вартість складає ж суму, меншу ніж загальна за наданими позивачем платіжними дорученнями, що відповідно дає підстави для сумніву щодо рівня ціни товару за додатком для цілей визначення митної вартості товару.

Крім того митним органом проведено процедури консультації з декларантом, що підтверджується матеріалами справи. При цьому митним органом належним чином мотивовано необхідність застосування резервного методу та неможливості застосування попередніх.

При витребуванні додаткових документів митний орган діяв відповідно до норм митного законодавства та надав можливість позивачу підтвердити заявлену митну вартість шляхом надання додаткових документів. Крім того на момент прийняття оскаржуваного рішення, позивачем не було надано належні підтвердження формування ціни товару.

При винесенні рішення та картки відмови митниця діяла в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, а тому підстави для скасування оскаржуваних рішення та картки відмови відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі заслуговують на увагу. Постанова суду першої інстанції прийнята без врахування усіх обставин справи, а отже підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду 10 лютого 2014 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України» залишити без задоволення.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 15 квітня 2015 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова