Справа № 806/1096/15
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Житомир справа № 806/1096/15

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Романченка Є.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 3606,73 грн,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3606,73 грн боргу. В обґрунтування позову зазначав, що відповідач як платник внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та у повному обсязі єдиний внесок. У зв'язку з невиконанням даних зобов'язань у відповідача виникла заборгованість за квітень - грудень 2013 року в сумі 3606,73 грн. 19 лютого 2014 року відповідачу була виставлена вимога про сплату боргу, однак недоїмка в сумі 3606,73 грн у добровільному порядку погашена не була.

Представник позивача та відповідач до суду не прибули, про час і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Від Новоград - Волинської ОДПІ надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, в якому позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач про причини неявки до суду не повідомив, письмових заперечень проти позову до суду не надіслав.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні, відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, на підставі наявних у ній доказів.

В силу приписів ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа - підприємець та перебуває на обліку в Новоград-Волинській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області як платник податків і зборів. Відповідачем обрано спрощену систему оподаткування.

Згідно зі пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2464-VI), відповідач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиного внеску).

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI встановлено, що єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI).

Враховуючи положення ч. 11 ст. 8 Закону № 2464-VI та ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06.12.2012 року № 5515-VI, якою було установлено розмір мінімальної заробітної плати на 2013 рік, мінімальний страховий внесок для платників, зазначених у п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону, з січня по листопад 2013 року становив по 398,01 грн., з грудня 2013 року - 422,65 грн.

Відповідно до приписів ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску - фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Періодом, за який платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, подають звітність до територіального органу Пенсійного фонду (звітним періодом) є календарний рік.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VI).

Судом встановлено, що відповідачем єдиний внесок у квітні - грудні 2013 року у розмірі не меншому за розмір мінімального страхового внеску сплачено не було. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань у нього утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати єдиного внеску за вказаний період у розмірі 3606,73 грн.

Дані обставини підтверджуються розрахунком позивача сум єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 19 та роздруківкою даних картки особового рахунку платника ФОП ОСОБА_1.

Згідно зі пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI, своєчасно несплачена сума єдиного внеску (3606,73 грн) вважається недоїмкою.

Абзацом першим частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI встановлено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

19 лютого 2014 року Новоград - Волинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області виставлена відповідачу вимога № ф-18 про сплату боргу в розмірі 9373,18 грн, яка, згідно із повідомленням про вручення поштового відправлення, отримана ним 25.02.2014.

Правом на узгодження вимоги з органом доходів і зборів відповідач не скористався, у встановлений строк вимогу не оскаржив.

Доказів сплати недоїмки в сумі 3606,73 грн відповідачем у добровільному порядку суду надано не було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь державного бюджету в особі Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області недоїмку зі сплати єдиному внеску на загальнообов'язкове держане соціальне страхування за квітень - грудень 2013 року в сумі 3606,73 грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко