Справа № П/811/3000/14
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2015 рокусправа № П/811/3000/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Багатогалузевої приватної фірми «Фірус» на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року в адміністративній справі

за позовом прокурора м. Кіровограда в інтересах держави в особі Кіровоградської міської ради

до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області Нікітенка Олександра Володимировича

третя особа Багатогалузева приватна фірма «Фірус»

про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

Прокурор м. Кіровограда в інтересах держави в особі Кіровоградської міської ради у вересні 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області Нікітенка Олександра Володимировича № 6100028 від 21.09.2013 про проведення державної реєстрації права власності БПФ «Фірус» на нежитлову будівлю по вул. Жовтневої Революції, 39-н в м. Кіровограді.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняту нову постанову, якою у задоволені позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області Нікітенком О.В. 21 вересня 2013 року було прийнято рішення № 6100028 про державну реєстрацію права власності Багатогалузевої приватної фірми «Фірус» на нежитлову будівлю, розташовану в м. Кіровограді, вул. Жовтневої революції, 39-н.

Відповідно до постанови прокурора м. Кіровограда від 20.01.2014, в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів, було проведено перевірку у Реєстраційній службі Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, якою встановлено порушення службовими особами вказаного державного органу вимог чинного законодавства під час здійснення державної реєстрації права власності Багатогалузевої приватної фірми «Фірус» на нежитлову будівлю, розташовану в м. Кіровограді, вул. Жовтневої революції, 39-н, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 15 цього Закону передбачено порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема, частиною 2 встановлено, що орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з положеннями статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.

Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, встановлювалась Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011, чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до пункту 44 Порядку державна реєстрація права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності на таке майно за новим правонабувачем проводиться за наявності державної реєстрації права власності на таке майно за попереднім правонабувачем, крім проведення державної реєстрації права власності на новозбудоване нерухоме майно.

Державна реєстрація прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно щодо новозбудованого або реконструйованого нерухомого майна проводиться за наявності державної реєстрації речового права на земельну ділянку, на якій розташоване таке майно, за заінтересованою особою (крім випадків проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на квартиру, житлове чи нежитлове приміщення).

Державна реєстрація права власності на земельну ділянку з видачею свідоцтва про право власності на таке майно проводиться за наявності державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Згідно з пунктом 46 Порядку для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення); витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер); документ, що зазначений у пункті 27 цього Порядку та підтверджує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці (у разі проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, разом з заявою про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, розташовану в м. Кіровограді, вул. Жовтневої революції, 39-н, БПФ «Фірус» 21.09.2013 було надано: акт Державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації, серія та № 74, виданий ІДАБК у Кіровоградській області 15.06.2000; довідку про присвоєння адреси, серія та № 2600, видана Управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради 20.09.2013; договір оренди земельної ділянки, серія та № 5-1141, виданий виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 15.06.2000; висновок будівельно-технічного експертного дослідження, серія та № 18; технічний паспорт, серія та № 18031, виданий ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 16.09.2013.

Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 15.06.2000, зареєстрований в реєстрі за № 5-1141, укладений строком на 10 років.

Таким чином на момент подачі документів для проведення державної реєстрації права власності на новозбудоване нерухоме майно, вказаний договір втратив чинність, що додатково підтверджується рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 04.10.2013 у справі № 5013/1279/12, яке набрало законної сили 21.10.2013.

Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказаний договір не може вважатися належним документом, що посвідчує речове право БПФ «Фірус на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт нерухомості, про реєстрації права власності на який звернулася третя особа.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, зокрема, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Частиною 2 сказаної статті Закону передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, приймаючи оскаржуване рішення № 6100028 від 21.09.2013, державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області Нікітенко Олександр Володимирович діяв всупереч вимогам закону, а тому останнє підлягає скасуванню.

При цьому суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими доводи відповідача щодо відповідності його дій роз'ясненням Державної реєстраційної служби України, викладеним в листі № 165/06-15-13 від 15.04.2013, оскільки останні носять лише рекомендаційний характер, тоді як правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в межах якого і має діяти відповідач при здійсненні своїх повноважень.

Щодо доводів апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду за захистом прав та законних інтересів, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, старшим прокурором прокуратури м. Кіровограда Фесенко О.В. було проведено перевірку додержання Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області вимог законодавства у сфері реєстрації речових та інших прав, якою встановлено порушення останнім вимог чинного законодавства при здійсненні реєстрації права власності БПФ «Фірус» на нежитлову будівлю по вул. Жовтневої Революції, 39-н в м. Кіровограді, про що складено доповідну записку від 04.03.2014 на ім'я заступника прокурора м. Кіровограда, старшого радника юстиції Л. Петренко.

Таким чином суд апеляційної інстанції доходить висновку, що саме з вказаної дати орган прокуратури дізнався про порушення прав та інтересів держави в особі Кіровоградської міської ради, що, в свою чергу, свідчить про звернення останнього до суду для їх захисту в межах строку, встановленого ст. 99 КАС України.

Окрім того суд апеляційної інстанції зазначає, що в даній адміністративній справі прокуратура виконує лише представницькі функції, тоді як позивачем є саме Кіровоградська міська рада, яка позов підтримує, а про існування порушеного права та інтересу органу місцевого самоврядування дізналася лише в результаті звернення з позовом до суду.

Доводи апелянта стосовно відсутності у прокурора м. Кіровограда повноважень на звернення до суду за захистом прав Кіровоградської міської ради, оскільки остання не є державним органом і немає повноважень органу виконавчої влади щодо розпорядження землями комунальної власності, суд апеляційної інстанції також знаходить необґрунтованими, оскільки відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частиною 1 статті 10 цього Закону передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 29 Закону визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належать такі власні (самоврядні) повноваження, як управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про прокуратуру», органи прокуратури України, зокрема, вживають заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, поновлення порушених прав і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності осіб, які допустили ці порушення.

Таким чином, враховуючи, що нежитлова будівля по вул. Жовтневої Революції, 39-н в м. Кіровограді про реєстрацію права власності якої звернулася третя особа, розміщена на земельній ділянці, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Кіровограда, управління вказаним майном, в межах повноважень, визначених законом, здійснює Кіровоградська міська рада, у прокурора були наявні всі підстави для звернення з відповідним позовом до суду при виявленні порушень чинного законодавства.

Спростовуючи доводи апелянта щодо непідсудності адміністративному суду даного спору, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно зі ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Положеннями статті 9 цього Закону передбачено, що державний реєстратор є посадовою особою, що самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Отже державний реєстратор є посадовою особою, наділеною законом виключними повноваженнями щодо здійснення функцій держави шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації, а тому вирішення спорів, пов'язаних з прийняттям державним реєстратором відповідних рішень, відноситься до компетенції адміністративних судів.

Враховуючи сукупність викладених обставин колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Багатогалузевої приватної фірми «Фірус» залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року в адміністративній справі № П/811/3000/14 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 14 квітня 2015 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова