Справа № 810/808/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2015 року 810/808/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Віктам" до Бориспільської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

27 лютого 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Віктам" (далі - позивач) з позовом до Бориспільської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій та зобов"язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було безпідставно проведено перевірку місцезнаходження позивача, за результатами якої 16 лютого 2015 р. оформлено Податкову інформацію № 6/10-04-22-20/38997244. Крім того, стверджував, що відповідачем було протиправно здійснено коригування його звітності з податку на додану вартість за грудень 2014 р.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що згідно з Податковою інформацією № 6/10-04-22-20/38997244 правочини між позивачем та його контрагентами за грудень 2014 р. є такими, що спрямовані на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

У судовому засіданні пояснив, що підставою для витребування у позивача копій первинних документів, а у подальшому для запиту щодо його місця знаходження був наказ Державної фіскальної служби України про необхідність перевірки суб'єктів господарської діяльності, перелічених у додатку до нього. При цьому пояснив, що не може надати копію та додаток зазначеного наказу, не може назвати його номер та дату, а також дату його надходження до відповідача. Стверджував, що коригування показників податкових зобов'язань та податкового кредиту позивача з податку на додану вартість за грудень 2014 р. не проводилося (а.с. 35-38).

6 квітня 2015 р. представниками сторін були надані суду клопотання, у яких вони просили розглянути справу у порядку письмового провадження (а.с. 111-112).

Розглянувши матеріали справи, клопотання сторін, суд не знаходить перешкод для розгляду справи та вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в порядку письмового провадження, без участі повноважних представників сторін та відповідно до приписів ч. 4 ст. 122 КАС України за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

28 листопада 2013 р. позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Серія АД № 317347 (а.с. 7).

Основними видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є неспеціалізована оптова торгівля.

16 лютого 2015 р. працівником відповідача - ГДРІ ОСОБА_2 було виготовлено та підписано Податкову інформацію № 6/10-04-22-20/38997244 стосовно позивача «щодо фінансово-господарських відносин з платниками податків за грудень 2014 р. з урахуванням уточнюючого розрахунку» (далі - Податкова інформація № 6/10-04-22-20/38997244) (а.с. 40-43).

Дана Податкова інформація містила висновок про те, що позивач здійснював діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам (а.с. 43).

У цей же день зазначену Податкову інформацію відповідачем було внесено до автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» та направлено на адресу усіх Територіальних органів ДФС та начальників ДПІ (а.с. 71).

У зв'язку з тим, що позивач вважає такі дії відповідача протиправними, ним було подано даний адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України,

Згідно з вимогами п.п. 20.1.2. п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом;

Як вбачається з вимог п. 73.3 ст. 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Відповідно до вимог п. 74.1 ст 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Згідно з вимогами п. 74. 2 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

28 січня 2015 р. відповідачем було складено запит № 406/10/10-04-15-20/38997244 про витребування від позивача копій первинних документів (а.с. 64-65).

Підстави для складання такого запиту визначені п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 73.3 ст. 73 ПК України, зміст яких наведено вище.

Згідно з вимогами п. 73.3 ст. 73 ПК України запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Проте, відповідачем, не надано суду жодного доказу на обґрунтування правомірності та необхідності витребування від позивача копій первинних документів, зазначених у запиті № 406/10/10-04-15-20/38997244.

До того ж, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження направлення позивачу запиту № 406/10/10-04-15-20/38997244 листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або його вручення представнику позивача.

Наведене свідчить, що у відповідача не було жодних правових підстав для витребування у позивача копій первинних документів, а сам запит № 406/10/10-04-15-20/38997244 не був врученим позивачу в порядку, передбаченому п. 73.3 ст. 73 ПК України.

Крім того, 28 січня 2015 р. відповідачем на адресу Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було направлено запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків № 231/9/10-04-15-20.

У розділі «Підстави для проведення заходів для встановлення місцезнаходження» даного запиту було зазначено, що підставою для проведення таких заходів, нібито, є акт про неможливість вручення позивачу документів № 56/10-04-15-20.

При цьому, дату складення цього акту у запиті взагалі не зазначено. Більш того, копію акта № 56/10-04-15-20 відповідачем суду надано не було, а причини неподання цього документу суду не повідомлені.

Наведене свідчить, що у відповідача відсутній акт № 56/10-04-15-20, а отже, у нього не було жодних правових підстав для виготовлення та направлення на адресу Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області запиту № 231/9/10-04-15-20 від 28 січня 2015 р. про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків (позивача).

На виконання названого запиту, 2 лютого 2015 р. Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було виготовлено довідку про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків № 1651, у п. 3 якої було зазначено, що місцезнаходження позивача не встановлено (а.с. 67).

10 лютого 2015 р., на підставі цієї довідки, відповідачем було виготовлено повідомлення про відсутність позивача за місцем знаходженням № 11 (а.с. 70).

Крім того, у цей же день ним було прийнято рішення про направлення на адресу державного реєстратора повідомлення про відсутність позивача за місцемзнаходження за ф. № 18-ОПП (а.с. 68-69).

У подальшому, 16 лютого 2015 р. працівником відповідача - ГДРІ ОСОБА_2 було виготовлено Податкову інформацію № 6/10-04-22-20/38997244 (а.с. 40-43).

Дана інформація містила висновок про те, що позивач здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам (а.с. 43).

Відповідно до вимог п. 74.1 ст 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Згідно з вимогами п. 74. 2 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Проте, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності у ГДРІ ОСОБА_2 первинних документів або актів перевірки, на підставі яких було виготовлено Податкову інформацію, що містила висновок щодо неправомірних дій позивача, а саме про те, що він здійснював діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Отже, Податкова інформація № 6/10-04-22-20/38997244 була виготовлена одним з працівників відповідача на підставі лише однієї довідки Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області № 1651 про відсутність позивача за місцем знаходження (проживання).

Тобто, інформація стосовно взаємовідносин позивача з його контрагентами у грудні 2014 р. у порядку, передбаченому ПК України, не збиралася, оскільки, жодної перевірки позивача з цього питання відповідачем не проводилось.

Таким чином, Податкова інформація № 6/10-04-22-20/38997244 за своїм змістом є викладенням суб'єктивних припущень працівника відповідача - ГДРІ ОСОБА_2, який виготовив її за відсутності первинних документів та акту перевірки діяльності позивача за грудень 2014 р.

Крім того, 16 лютого 2015 р. Податкову інформацію № 6/10-04-22-20/38997244 разом із супровідним листом № 177/7/10-04-22-20 відповідачем було направлено на адресу усіх територіальних органів ДФС та начальників ДПІ (а.с. 71).

У судовому засіданні представник відповідач також визнав, що зазначена Податкова інформація була ним розміщена в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок», зокрема, в "Підсистемі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів".

При цьому, він не зміг назвати законні підстави для внесення у даному конкретному випадку виготовленої ГДРІ ОСОБА_2 Податкової інформації № 6/10-04-22-20/38997244 до названої інформаційної системи.

Згідно з абз. 3 п.п. 5.2.2 п. 5.2 ч. 5 Регламенту відповідача, затвердженого його наказом від 18 лютого 2015 р. № 70, після закінчення перевірок ОДПІ надсилає до зазначених структурних підрозділів ГУ ДФС копії актів (довілок) про їх результати у дводенний термін після їх отримання від перевіряючтх органів (а.с. 101).

Тобто, згідно з названим Регламентом відповідачу було надано право направляти на адреси структурних підрозділів ГУ ДФС лише копії актів (довідок), до яких Податкова інформація № 6/10-04-22-20/38997244 не відноситься.

Наведене свідчить, що дії відповідача, які полягали у виготовленні Податкової інформації № 6/10-04-22-20/38997244, її розміщенні в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок» та її направленні на адресу усіх територіальних органів ДФС та начальників ДПІ є протиправними.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині:

- визнання протиправними дії відповідача, які полягали у виготовленні (складанні) Податкової інформації № 6/10-04-22-20/38997244 стосовно позивача щодо фінансово-господарських відносин платників податків за грудень 2014 р. з урахуванням уточнюючого розрахунку;

- зобов'язання відповідача вилучити з АІС "Податковий блок" "Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" інформацію, викладену у Податковій інформації № 6/10-04-22-20/38997244 по позивачу () щодо фінансово-господарських відносин платників податків за грудень 2014 р. з урахуванням уточнюючого розрахунку.

Водночас, суд дійшов висновку, що є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача відновити показники податкової звітності позивача з податку на додану вартість за грудень 2014 р. в АІС "Податковий блок" в частині показників податкового зобов'язання з податку на додану вартість за грудень 2014 р., оскільки згідно з випискою з АІС "Податковий блок" коригування такої податкової звітності позивача за грудень 2014 р. відповідачем не здійснювалося (а.с. 44-46).

Відповідно до вимог ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як убачається з ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проте, відповідачем цього зроблено не було. Зокрема, не було надано суду належних доказів, які б свідчили про правомірність вчинених ним дій, які оскаржують ся в межах даної адміністративної справи.

Водночас, судом не можуть бути взяті до уваги посилання відповідача на те, що він, нібито, діяв на виконання наказу Державної фіскальної служби України, до якого, було долучено перелік суб'єктів господарської діяльності щодо яких необхідно було здійснити перевірку та на виконання якого 28 січня 2015 р. у позивача було витребувано копії первинних документів.

Так, відповідачем не було надано суду копію зазначеного наказу та додатку до нього. Більш того, представник позивача не зміг повідомити номер та дату цього наказу та причину неможливості його подання суду.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Бориспільської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, які полягали у виготовленні (складанні) Податкової інформації від 16 лютого 2015 р. № 6/10-04-22-20/38997244 стосовно товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Віктам" () щодо фінансово-господарських відносин платників податків за грудень 2014 р. з урахуванням уточнюючого розрахунку.

Зобов'язати Бориспільську об"єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області вилучити з АІС "Податковий блок" "Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів", викладену у Податковій інформації від 16 лютого 2015 р. № 6/10-04-22-20/38997244 інформацію стосовно товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Віктам" () щодо фінансово-господарських відносин платників податків за грудень 2014 р. з урахуванням уточнюючого розрахунку.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Віктам" () сплачений судовий збір у сумі 48 (сорок вісім) грн 72 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.