Справа № 643/13099/14-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 р.Справа № 643/13099/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Харківської міської ради на постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2015р. по справі № 643/13099/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Харківської міської ради

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківської міської ради, в якому просив скасувати рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради № 21 від 22.01.2015 р. "Про поновлення, належне утримання і приведення міської території у придатній для використання територіальною громадою міста стан" в частині знесення самовільно розташованого об'єкту - нежитлової будівлі (торгівельний павільйон з логотипом "Перукарня"), розташованого по АДРЕСА_1, зазначеному в п. 16 переліку.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Виконавчим комітетом Харківської міської ради подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: п. 1ч. 1 ст. 2, ст. 5, ч. 4 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст.ст. 116, 120, 125, 126, 212 Земельного кодексу України, ст. 376, ч. 1 ст. 377, ч. 1 та 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 40 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", ст. 25, п. 7 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування", що призвело до неправильного вирішення справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав до Харківського апеляційного адміністративного суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких вважає вимоги відповідача безпідставними, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що прийнята відповідно до норм діючого законодавства.

Ухвалою суду від 24.03.2015 року, яка занесена до журналу судового засідання, на підставі ст. 55 КАС України проведено заміну відповідача - Харківську міську раду на належного відповідача - Виконавчий комітет Харківської міської ради.

У відповідності до положень ст. 197 КАС України, зазначена адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно Акту обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 № 3403/13 від 24.09.2013 р. земельна ділянка, орієнтовною площею 0,0060 га, використовується для експлуатації та обслуговування торгівельного павільйону, встановити власника на час обстеження не вбачалось можливим, право користування земельною ділянкою в установленому порядку не оформлено (а.с. 28).

Комісією у складі фахівців Інспекції з благоустрою та екології міста Харкова Управління екології та благоустрою Департаменту комунального господарства проведена перевірка законності розміщення об'єктів малих архітектурних форм, покинутих будівельних матеріалів та конструкцій, транспортних засобів, механізмів на території м. Харкова, за результатами перевірки складено акт № 3403/13 від 24.09.2013 року, яким не встановлено власника майна та виявлено порушення вимог п.5.7.1.14 Правил благоустрою м. Харкова, ст.16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів (а.с. 58).

Згідно з приписом Інспекції з благоустрою та екології м. Харкова від 04.11.2013 р. №1069 запропоновано добровільно звільнити територію міста Харкова від торговельного павільйону. Вказаний припис було розміщено на фасаді будівлі. В свою чергу, жодних доказів вручення позивачу припису відповідачем під час розгляду справи не надано та матеріали справи не містять (а.с. 31).

22.01.2014 року виконавчим комітетом Харківської міської ради прийнято рішення № 21 „Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан" (а.с. 32-35).

В додатку до рішення визначено перелік самовільно розміщених об'єктів, від яких звільняється територія м. Харкова з метою відновлення, належного утримання та приведення у придатний для використання територіальною громадою міста стан, де визначено звільнення території міста Харкова від нежитлових спору (торгівельних павільйонів), що розташовані по АДРЕСА_1, зокрема нежитлову будівлю торгівельний павільйон з логотипом "Перукарня".

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з неправомірності рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.01.2014 року № 21 «Про поновлення, належне утримання і приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан» в частині знесення самовільно розташованого об'єкту - нежитлової будівлі (торгівельний павільйон з логотипом «Перукарня»), розташованого по АДРЕСА_1, зазначеному в п.16 переліку, що є додатком до рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з апеляційної скарги, відповідач не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції посилається на те, що нежитлова будівля (торгівельний павільйон з логотипом "Перукарня"), розташована по АДРЕСА_1 відноситься до об'єктів самочинного будівництва.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів вважає занеобхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи Рішенням Виконкому Харківської міської ради від 10.09.1997 р. №757 ТОВ Торгівельний дім «Прогрес» на умовах оренди в тимчасове користування надана земельна ділянка для будівництва та обслуговування торгівельного майданчику. ТОВ «Прогрес» спільно із залученням фізичних осіб, відповідно розробленого та затвердженого проекту, який був також погоджений Міським управлінням архітектури 13.03.1998 р., було побудовано в липні 1998 р. торгівельний майданчик, який в послідуючому був прийнятий до експлуатації на підставі акту №172 від 15.07.1998 р. Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова №172 від 21.07.1998 р. затверджено акт №172 від 15.07.1998 р. про прийняття до експлуатації торгівельного майданчика та присвоєно йому поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 16-18).

Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова №233 від 17.09.2002 р. внесені зміни до п.2 рішення виконкому №172 від 21.07.1998 р. та викладено його в редакції: затвердити акт прийняття до експлуатації торгівельного комплексу з підсобними приміщеннями (а.с. 18).

Таким чином, по АДРЕСА_1, розташований торговий комплекс, який складається з трьох нежитлових приміщень «А-1», «Б-1» та «В-1», в яких розташовані нежитлові приміщення-торгівельні зали (торгівельні павільйони). Нежитлове приміщення - торгівельний павільйон НОМЕР_1 в літ. «Б-1» загальною площею 21,5 кв.м є часткою цього торгівельного майданчику (комплексу).

На зазначений торгівельний павільйон Державним комунальним підприємством Харківського міського бюро технічної інвентаризації був виготовлений технічний паспорт, в якому в розділі «Нежитлові приміщення», загальною площею 25,75 кв.м, та надане в розділі «Технічний опис конструктивних елементів та інженерного обладнання» зазначено, що він виконаний на бетонному монолітному фундаменті та побудований із цегли (а.с.14). Крім цього, відповідно експлікації до технічного паспорту, зазначений павільйон є внутрішньою площею споруди «Б-1» - торгівельною залою (а.с. 13).

Відповідно договору купівлі-продажу від 24.12.2005 р., реєстровий №1-2090, право власності на цей торгівельний павільйон перейшло до позивача, вказаний договір зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с. 9-11).

Таким чином, позивач у встановленому законом порядку набув право власності на нерухоме майно, а тому твердження апелянта щодо відношення нежитлової будівлі (торгівельний павільйон з логотипом "Перукарня"), що розташована по АДРЕСА_1 до об'єктів самочинного будівництва є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Крім того колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на те, що земельна ділянка, на якій знаходиться об'єкт нерухомості, що належав позивачу підлягала звільненню, як самовільно зайнята є безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або користувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів наявності судового рішення про повернення самовільно зайнятої позивачем земельної ділянки, або доказів звернення до суду з таким позовом.

В силу положень ч. 1 статті 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю "або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Статтею 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти.

До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Таким чином, позивач має переважне право на отримання у користування спірної земельної ділянки. Зазначене право може бути реалізовано позивачем шляхом отримання в оренду або в користування спірної земельної ділянки під нерухоме майно, що належить позивачеві на праві приватної власності.

З огляду на зазначені обставини справи та вимоги діючого законодавства України, колегія суддів підтверджує висновки суду першої інстанції про наявність достатніх підстав та належних доказів на підтвердження правомірності заявлених позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2015 року по справі № 643/13099/14-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Харківської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2015р. по справі № 643/13099/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Бершов Г.Є. Ральченко І.М.