Справа № 826/2373/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 березня 2014 року м. Київ № 826/2373/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю. при секретарі судового засідання Непомнящій А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ГУ МВС України в Київській області про залишення позовної заяви без розгляду та клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків звернення до суду у адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
до ГУ МВС України в Київській області
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління МВС України в Київській області (далі по тексту - відповідач) в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ МВС України в Київській області від 30 листопада 2012 року № 835; визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ МВС України в Київській області від 29 грудня 2012 року № 1143 о/с «По особовому складу»; поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами і злочинними організаціями Слідчого управління ГУ МВС України в Київській області; зарахувати час вимушеного прогулу до вислуги років; зобов'язати відповідача виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з моменту звільнення та до часу набрання законної сили рішенням у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 06 березня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/2373/14 та призначено до розгляду у судовому засіданні 17 березня 2014 року, серед іншого витребувано у сторін пояснення з приводу строків звернення до суду із наданням доказів на їх підтвердження та інформацію про дату та час ознайомлення позивача із спірними наказами та видачі йому трудової книжки, із одночасним наданням доказів на їх підтвердження.

У судовому засіданні 17 березня 2014 року представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропущенням позивачем місячного строку звернення до суду. Мотивуючи підстави залишення позовної заяви без розгляду відповідачем зазначено, що наказом Головного управління від 30 листопада 2012 року № 835 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності і обрано міру дисциплінарного впливу у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ. Наказом Головного управління від 29 грудня 2012 року № 1143 о/с позивач був звільнений з органів внутрішніх справ.

Відповідач стверджує, що 22 січня 2013 року позивача ознайомлено із наказом Головного управління від 30 листопада 2012 року № 835, що підтверджується його підписом.

За таких обставин, посилаючись пропущення місячного строку, встановленого частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач просить суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Позивач у судовому засіданні 17 березня 2014 року заперечив проти залишення позовної заяви без розгляду, зазначив, що про своє звільнення дізнався у січні 2013 року, проте перебуваючи під вартою у Київському СІЗО був позбавлений можливості звернутись до суду із позов про оскарження наказу про звільнення.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши встановлені обставини справи, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає клопотання про залишення позовної заяви без розгляду не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Пункт 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV.

Відповідно до статті 21 зазначеного Закону дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено старшим прямим начальником, який має право накладати дисциплінарні стягнення. Старший прямий начальник у разі надходження заяви про поновлення пропущеного строку подання скарги повинен всебічно та об'єктивно розглянути її і прийняти відповідне рішення не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Із змісту наведеної норми Закону видно, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено в порядку підлеглості. Цим спеціальним Законом строки звернення до суду за захистом порушеного права не встановлені.

Право особи оскаржити до суду рішення про звільнення зі служби (або з посади) з ініціативи адміністрації регулюється названими законами, Дисциплінарним статутом, тобто спеціальним законодавством і порядок передбачений КЗпП для вирішення індивідуальних трудових спорів, і норми законодавства про працю, що регулюють припинення трудових відносин, до цих правовідносин не застосовуються.

Разом з тим, строки звернення до адміністративного суду визначені статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Матеріали справи свідчать, що постановою заступника начальника Генерального прокурора України від 05 листопада 2012 року № 49-3601 відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за частиною 4 статті 368 Кримінального кодексу України.

09 листопада 2012 року відносно позивача обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 вересня 2013 року продовжено застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області на 60 діб до 19 листопада 2013 року.

Проте, згідно довідки Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області від 25 жовтня 2013 року позивача звільнено під заставу.

Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20 вересня 2013 року з 25 жовтня 2013 року по 25 грудня 2013 року позивач був обмежений в пересуванні.

Судом встановлено, що 18 грудня 2013 року позивач звернувся із письмовим запитом до Головного управління МВС України в Київській області про надання копії документів щодо звільнення ОСОБА_1. Листом від 20 січня 2014 року № 3/Н-691 позивачу надано копії спірних наказів, а 27 січня 2014 року - його ознайомлено із матеріалами службового розслідування.

Відповідно до відмітки штемпелю поштового відправлення адміністративний позов направлено 20 січня 2014 року, зареєстровано в Окружному адміністративному суді міста Києва - 24 лютого 2014 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду).

Слід зазначити, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Матеріали справи містять копії актів від 03 січня 2013 року, від 21 січня 2013 року, розписок та листів Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області від 11 січня 2013 року № 574,12 лютого 2013 року № 2434 про відмову позивача від отримання копії наказів про дисциплінарні стягнення.

Як свідчать вищезазначені документи, під час намагання ознайомити позивача із спірними наказами останній перебував під вартою Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області.

Суд враховує, що про своє звільнення позивач дізнався у січні 2013 року, проте фізично останній був позбавлений можливості звернутись до адміністративного суду із позовом про поновлення його на посаді через перебування під вартою у період з 09 листопада 2012 року по 25 жовтня 2013 року, та обмеження у пересуванні з 25 жовтня 2013 року по 25 грудня 2013 року.

При цьому, перебування позивача під вартою у період з 09 листопада 2012 року по 25 жовтня 2013 року та обмеження у пересуванні з 25 жовтня 2013 року по 25 грудня 2013 року представником відповідача не спростовується, проте на думку останнього, такі доводи не свідчать про поважність пропуску строку звернення до суду.

Представником відповідача надано копію спірного наказу із підписом позивача про ознайомлення 22 січня 2013 року на зворотному боці. Проте, що позивач спростовує ознайомлення із наказом 22 січня 2013 року, зазначає про помилку у зазначенні « 2013 року» під час ознайомлення. Судом враховано, що 22 січня 2013 року позивач перебував під вартою у Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

В даному випадку, звертаючись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління МВС України в Київській області про скасування наказів та поновлення на роботі, позивачем подано клопотання по поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Суд зазначає, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Суд поновлює або продовжує строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку. Аналіз цієї норми Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про відсутність приблизного переліку поважних причин, за наявності яких може бути поновлено строк, закон покладає вирішення цього питання на суд.

Дослідження строку звернення до суду у справах щодо проходження та звільнення з публічної служби здійснюється на основі глибокого та уважного вивчення всіх обставин конкретної справи.

За таких обставин, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва перебування позивача під вартою у період з 09 листопада 2012 року по 25 жовтня 2013 року та обмеження у пересуванні з 25 жовтня 2013 року по 25 грудня 2013 року є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки позивач фактично не міг звернутись до суду перебуваючи під вартою.

Крім цього, звернення позивача із письмовим запитом від 18 грудня 2013 року до Головного управління МВС України в Київській області та отримання листа від 20 січня 2014 року № 3/Н-691 із доданням копії спірних наказів, ознайомлення ОСОБА_1 із матеріалами службового розслідування - в свою чергу також поновлює строк звернення позивача до суду, оскільки фактично саме після отримання копії спірних наказів позивач, ознайомлення із їх змістом позивач міг скористатися правом судового захисту.

Відтак, клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду підлягає задоволенню, а клопотання відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями статей 99, 100, 160, 165, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Головного управління МВС України в Київській області про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування наказів та поновлення на посаді - відмовити.

2.Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду.

3 Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду, визнавши причини пропуску поважними.

Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про поновлення строку звернення до суду, окремо не оскаржується. Проте, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідком розгляду справи.

Суддя К.Ю. Гарник