Справа № 808/4677/13-а (СН/808/20/14)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
26 березня 2015 рокусправа № 808/4677/13-а; провадження №СН/808/20/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Туркіної Л.П.
суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.
за участю секретаря: Комар Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги 1. Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області; 2. ОСОБА_1 ; 3. ОСОБА_2 ; 4. ОСОБА_3 ; 5. ОСОБА_4 ; 6. ОСОБА_5 ; 7. ОСОБА_6 ; 8. ОСОБА_7 ; 9. ОСОБА_8
на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року у справі №808/4677/13-а; провадження №СН/808/20/14
за позовом до відповідача за участі третіх осіб: про Заступника прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оброни України та Військової частини НОМЕР_1 Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області 1. Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя 2. ОСОБА_1 ; 3. ОСОБА_2 ; 4. ОСОБА_3 ; 5. ОСОБА_4 ; 6. ОСОБА_5 ; 7. ОСОБА_6 ; 8. ОСОБА_7 ; 9. ОСОБА_8 скасування розпорядження,-
ВСТАНОВИВ:
Заступник прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України (далі по тексту прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства оброни України (далі по тексту позивач-1) та Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту позивач-2) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області (далі по тексту відповідач), треті особи - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя (далі по тексту третя особа-1), ОСОБА_1 (далі по тексту третя особа-2), ОСОБА_2 (далі по тексту третя особа-3), ОСОБА_3 (далі по тексту третя особа-4), ОСОБА_4 (далі по тексту третя особа-5), ОСОБА_5 (далі по тексту третя особа-6), ОСОБА_6 (далі по тексту третя особа-7), ОСОБА_7 (далі по тексту третя особа-8), ОСОБА_8 (далі по тексту третя особа-9), в якому просив скасувати розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради» від 29.07.2010 №480.
Прокурор, посилаючись на доводи, викладені у позові, зазначив, що відповідно до розпорядження голови Бердянської РДА Запорізької області №480 від 29.07.2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають в запасі на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області. Разом з тим, відповідачем неправомірно змінено цільове призначення земель, оскільки в спірному розпорядженні дана земельна ділянка була визначена як земля сільськогосподарського призначення, в той час як вона відносилась до земель оборони.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року у справі №808/4677/13-а; провадження №СН/808/20/14 адміністративний позов задоволено.
Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що відповідачем при винесенні розпорядження №192 та, як наслідок, розпорядження №480 було фактично змінено цільове призначення земель, оскільки в спірному розпорядженні дана земельна ділянка була визначена як земля сільськогосподарського призначення, в той час як вона відносилась до земель оборони. Суд зазначив, що абзацом 3 частини 5 статті 20 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, що належать до земель оборони використовуються виключного згідно із Законом України «Про використання земель оборони». Наявність у складі земельної ділянки полігону ріллі та пасовища не є підставою для її віднесення до категорії земель сільськогосподарського призначення та передачі її у власність громади.

Відповідач Бердянська районна державна адміністрація Запорізької області, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невраховування норм матеріального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року у справі №808/4677/13-а; провадження №СН/808/20/14 та відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач, зокрема, зазначив, що за відсутності у відповідної військової частини правовстановлюючих документів на земельну ділянку, зареєстровану як землі оборони, відповідно до статті 77 Земельного кодексу України та статті 2 Закону України «Про використання земель оборони» ці землі не можна вважати землями оборони.

23 лютого 2015 року відповідач направив суду заяву, у якій, зокрема, змінює підстави апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм статей 99,100 Кодексу адміністративного суду судочинства України. Зміну підстав апеляційної скарги відхилено судом, виходячи з норм частини 1 статті 193 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи без участі його представника.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , також подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року у справі №808/4677/13-а; провадження №СН/808/20/14 та відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог вказані особи зазначають, що рішення про віднесення земельної ділянки до земель оборони не приймалось, а твердження позивачів про віднесення вказаної земельної ділянки до земель оборони є необґрунтованими. Також дані апеляційній скарги мотивовані тим, що фізичні особи на законних підставах володіють земельними ділянками.

Позивачем-1 надано письмові заперечення на апеляційну скаргу відповідача, в яких він вказує, що з моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Відчуження військового майна здійснюється Міністерством оброни України через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства, організації, визначені ним за результатами тендеру. Відчуження земельних ділянок , на яких розташовані об`єкти нерухомого військового майна, що підлягають реалізації, та земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач та треті особи про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, з урахуванням думки прокурора та представників позивачів, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі вказаних осіб, які беруть участь у справі.

Прокурор, представники позивачів по справі, у судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційних скарг заперечували, просили залишити без змін постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року у справі №808/4677/13-а; провадження №СН/808/20/14.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, рішенням Бердянської районної ради «Про матеріали інвентаризації землекористувань» від 28.12.2000 №7 затверджено матеріали інвентаризації землекористувань Донецької КЕЧ військової частини НОМЕР_2 ; дозволено Земельно-кадастровому бюро при Бердянському районному відділі земельних ресурсів провести роботи по закріпленню меж земельних ділянок на місцевості і виготовленню державного акту на право постійного користування; доручено Бердянському районному відділу земельних ресурсів внести відповідні зміни до земельно-кадастрової документації.

На підставі даного рішення виданий Державний акт на право постійного користування землею від 17.05.2001 серії ІІ-ЗП №001486.

Наказом Головнокомандувача військ Протиповітряної оборони Збройних сил України №75 від 05.11.2003 військову частину НОМЕР_2 ліквідовано та її правонаступником визначено військову частину НОМЕР_1 , зобов`язано командувача в/ч А-0593 прийняти казармено-житловий фонд та земельну ділянку ліквідованої в/ч А-4322.

На підставі наказу Головнокомандувача військ Протиповітряної оборони №75 від 05.11.2003 між військовими частинами складено Акт прийому-передачі казармено-житлового фонду, комунальних споруд і обладнання, квартирного майна, палива і території військового містечка № НОМЕР_3 , розташованого в с. Новопетрівка Бердянського району Запорізької області, про що повідомлено до частини супровідним листом №418 від 27.04.2005.

Відповідно до п. п. 3 та 4 даного Акту військова частина НОМЕР_1 прийняла від військової частини НОМЕР_2 земельну ділянку, площею 2802,06 га та технічну документацію на казармено-житловий фонд, після чого складено ліквідаційний баланс в/ч НОМЕР_2 . У подальшому був складений акт від 30.12.2005, відповідно до пунктів 3, 4 якого Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя прийняв від Донецької квартирно-експлуатаційної частини земельну ділянку, площею 2802,06 га та технічну документацію на землекористування після чого складено ліквідаційний баланс в/ч НОМЕР_2 . Зазначений Акт прийому-передачі військового майна затверджено начальником Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління.

03.04.2009 року виконуючим обов`язки голови Бердянської районної державної адміністрації винесено розпорядження №192 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою», яким припинено право користування військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ земельною ділянкою, площею 2802,06 га, на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, у тому числі: рілля - 1037,38 га, пасовища - 1581,53 га, під господарськими шляхами і прогонами - 5,26 га, забудовані землі - 116,68 га, інші землі - 59,13 га, під водою - 2,08 га, яка надавалась рішенням сесії Бердянської районної ради №7 від 28.12.2000 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону (п.1). Пунктом 2 вказаного розпорядження зазначена ділянка землі переведена до земель запасу (землі сільськогосподарського призначення) Новопетрівської сільської ради Бердянського району. Крім того, п. 3 вказаного розпорядження визнано таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП №001486, реєстраційний №390 від 17.05.2001, виданий військовій частині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону.

Як свідчать матеріали справи, зазначене розпорядження у 2009 році було оскаржено заступником військового прокурора Запорізького гарнізону до суду. За названим позовом Господарським судом Запорізької області порушено провадження у справі №15/45/09-4/20/10.

Під час розгляду Господарським судом Запорізької області справи №15/45/09-4/20/10 за позовом заступника військового прокурора Запорізького гарнізону в інтересах Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя до Бердянської районної державної адміністрації головою даної адміністрації винесено розпорядження №480 від 29 липня 2010 року.

Вказаним розпорядженням затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають в запасі на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області. Пунктом 2 вказаного розпорядження передано безоплатно у власність громадянам земельну ділянку загальною площею 16,0000 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу - колишня територія полігону в/ч НОМЕР_2 ), які розташовані на території Новопетрівської сільської ради. Як свідчать матеріали справи, назване розпорядження стосується земель, зазначених у розпорядженні№192 від 03.04.2009 «Про припинення права користування земельною ділянкою».

Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року у справі №15/45/09-4/20/10 за позовом заступника військового прокурора Запорізького гарнізону в інтересах Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя до Бердянської районної державної адміністрації визнано недійсним розпорядження голови Бердянської райдержадміністрації №192 від 03.04.2009 «Про припинення права користування земельною ділянкою». З рішення господарського суду вбачається, що Бердянською районною державною адміністрацією при прийнятті вказаного розпорядження порушено вимоги Земельного кодексу України.

Згідно постанови Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2011 року та постанови Вищого господарського суду України від 19.05.2011 року рішення господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 залишено без змін.

Дослідивши названі обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірне розпорядження не відповідає чинному законодавству, а також принципам добросовісності та розсудливості, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи із наступного.

У відповідності до ч.1 ст.22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Згідно приписів статті 77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Статтею 2 Закону України «Про використання земель оборони» встановлено, що військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України. Особливості надання земельних ділянок військовим частинам під військові та інші оборонні об`єкти визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як вже було зазначено, на підставі рішення Бердянської районної ради «Про матеріали інвентаризації землекористувань» від 28.12.2000 №7 військовій частині А-4322 виданий Державний акт на право постійного користування землею від 17.05.2001 серії ІІ-ЗП №001486.

Згідно змісту вказаного акту, Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону надано у постійне користування 2802,06 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону.

Зважаючи на положення статті 77 Земельного кодексу України та статті 2 Закону України «Про використання земель оборони», виходячи із змісту Державного акту на право постійного користування землею від 17.05.2001 серії ІІ-ЗП №001486, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що вказані землі за цільовим призначенням з 17 травня 2001 року відносяться до земель оборони.

Відповідно до частини 4 статті 77 Земельного кодексу України порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Приписами статей 9, 14 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що землі, закріплені за військовими частинами та установами збройних Сил України, є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління, а вирішення питань щодо надання Збройним Силам України в управління об`єктів державної власності, в тому числі і земельних ділянок, відноситься до повноважень Кабінету Міністрів України.

Діючим законодавством, зокрема статтею 77 Земельного кодексу України, яка визначає правовий статус земель оборони, та Законом України «Про використання земель оборони», передбачено ведення особистого селянського господарства громадян та землях оборони виключно за наявності дозволу військових гарнізонів в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому, землі оборони за загальним правилом, визначеним частиною 2 статті 77 Земельного кодексу України та названим Законом, є об`єктом права державної та комунальної власності.

А отже, названі землі до зміни їх правового статусу у встановленому законодавством порядку не можуть передаватись у приватну власність громадян.

Виходячи з викладеного, слід дійти висновку, що розпорядження від 29.07.2010 №480 не відповідало нормам статті 77 Земельного кодексу України, ст.9,10 Закону України «Про збройні сили України», ст.. 4 Закону України «Про використання земель оборони».

При цьому, в ході судового засідання не знайшла свого підтвердження обставина правомірності визначення відповідачем в оскаржуваному рішенні земельних ділянок як земель сільськогосподарського призначення, оскільки розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03 квітня 2009 року №192 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою», яким було вирішено припинити право постійного користування військовій часині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ земельною ділянкою площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, яка надавалась рішенням сесії Бердянської районної ради від 28 грудня 2000 року№7 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону та переведено земельну ділянку до земель запасу Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області як землі сільськогосподарського призначення, скасовано у судовому порядку.

А отже, назване рішення з моменту прийняття не породжує будь-яких правових наслідків.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що розпорядження №480 від 29 липня 2010 року, прийняте під час здійснення судового провадження з приводу правомірності переведення земель військової частини до земель запасу та припинення права постійного користування землею військовою частиною, не можна визнати таким, що винесено обґрунтовано, з урахуванням принципу добросовісності та розумності.

Отже, висновок суду першої інстанції стосовно протиправності спірного розпорядження є обґрунтованим та відповідає законодавству.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що земельна ділянка втратила правовий статус земель оборони у зв`язку з ліквідацією військової частини НОМЕР_2 , не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки наказом Головнокомандувача військ Протиповітряної оборони Збройних сил України №75 від 05.11.2003 при ліквідації військової частини НОМЕР_2 її правонаступником визначено військову частину НОМЕР_1 та зобов`язано командувача в/ч НОМЕР_1 прийняти казармено-житловий фонд та земельну ділянку ліквідованої в/ч НОМЕР_2 .

Стосовно посилань третіх осіб, які заявили апеляційні скарги, на те, що фізичні особи на законних підставах володіють земельними ділянками та не можуть бути позбавлені свої власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальних принципів міжнародного права, колегія суддів зазначає, що наведене твердження не може вплинути на надання судом оцінки оскаржуваному рішенню суб`єкта владних повноважень, правомірність і обґрунтованість якого і є предметом дослідження у межах даної адміністративній справі.

Відносно посилань відповідача на те, що судом першої інстанції не було враховано пропуск прокурором шестимісячного строку звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно ухвали суду першої інстанції від 17 травня 2013 року причини пропуску строку були визнані поважними. В той же час, заяву про зміну підстав апеляційної скарги, у якій містяться названі доводи, подано відповідачем всупереч нормам частини 1 статті 193 Кодексу адміністративного судочинства України, про що судом апеляційної інстанції було зазначено вище по тексту даного судового рішення.

Виходячи із зазначеного та керуючись нормами частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційних скарг спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду від 25 листопада 2014 року, з огляду на що дане судове рішення необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року у справі №808/4677/13-а; провадження №СН/808/20/14 - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко