Справа № 826/20589/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 квітня 2015 року письмове провадження № 826/20589/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

За позовомОСОБА_1
до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1.) з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - відповідач або Департамент), в якому просила:

1. Визнати недійсним рішення про відмову в видачі містобудівних умов та обмежень.

2. Зобов'язати відповідача видати містобудівні умови та обмеження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем протиправно відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень, чим порушено її права на отримання містобудівні умов та обмежень для здійснення капітального ремонту будинку та його реконструкції.

У судове засідання 18.03.2015 року відповідач не прибув, явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, письмових пояснень чи заперечень по суті позовних вимог суду не подав, клопотань про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника чи відкладення розгляду справи суду не надходило.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене, керуючись ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власницею 44/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у спільній частковій власності, отриманих за договором дарування частини житлового будинку від 14.02.2013 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 480873 від 14.02.2013 року.

19.06.2014 року позивач звернулась до відповідача з заявою (К-1645) про видачу містобудівних умов і обмежень, в якій просила надати містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки для реконструкції частини житлового будинку з надбудовою в межах фундаменту, що знаходиться на земельній ділянці, яка розташована в АДРЕСА_1

До зазначеної заяви позивач додала наступні документи: ситуаційну план-схему; викопіювання з топоплану; черговий кадастровий план; фотофіксацію будинку; містобудівний розрахунок; копію договору дарування на будинок; копію витягу з реєстру.

За результатом розгляду заяви позивача про видачу містобудівних умов і обмежень, відповідачем була надана відповідь від 06.08.2014 року № 7804/0/12/27-14, якою роз'яснено, що для опрацювання питання розробки містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки позивачу необхідно надати на розгляд пакет документів у відповідності до Порядку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109, в тому числі містобудівний розрахунок для визначення Департаментом предмету та обсягів реконструкції, майнові документи засвідчені у встановленому порядку, згоду співвласника будівлі на проведення реконструкції та передпроектні пропозиції, а також повідомлено, що у разі надходження необхідних матеріалів в установленому порядку, Департамент повернеться до розгляду порушеного питання.

23.10.2014 року позивачем подано відповідачу додаток до заяви на видачу містобудівних умов для реконструкції житлового будинку від 19.06.2014 року, яким зазначено, що містобудівний розрахунок та передпроектні пропозиції були передані департаменту 06.05.2014 року разом із заявою № К-1645 з назвою Проект реконструкції та надані наступні документи: повторно Проект реконструкції; перелік інженерних мереж, що вже підключені до будинку та технічні умови на ті інженерні мережі, що не підключені - водопостачання та каналізація; план садибної ділянки; завірену у встановленому порядку копію правовстановлюючого документа на житловий будинок; засвідчена в установленому порядку згода співвласників будинку не додається, оскільки такий документ не вимагається відповідно до діючого законодавства.

За результатом розгляду додатку позивача від 23.10.2014 року, відповідачем була надана відповідь від 04.12.2014 року № 11643/0/12/27-14, якою позивача повідомлено, що для подальшого опрацювання питання розробки містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки необхідно привести поданий на розгляд пакет документів у відповідність до Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109, а саме надати до вхідного номеру викопіювання з оновленої топографо-геодезичної підоснови у М 1:2000.

Крім того, у зазначеній відповіді від 04.12.2014 року № 11643/0/12/27-14, відповідачем зазначено, що згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 480873 від 14.02.2013, номер запису про право власності 141216, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1) замовницею - ОСОБА_1 підтверджено право приватної спільної часткової власності на 44/100 частини будинку, що дорівнює 64,3 кв. м. Згідно інформаційної довідки від 12.02.2013 ПБ-2013 № 143 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, 56/100 частини житлового будинку № АДРЕСА_1 на праві приватної власності зареєстровані за ОСОБА_2. Враховуючи наведене, Департамент повернеться до розгляду звернення після надходження необхідних матеріалів, в тому числі надання згоди співвласника 56/100 частин житлового будинку, у встановленому порядку.

Позивач вважає такі відмови відповідача протиправними та такими, що порушують її права на отримання містобудівних умов та обмежень для здійснення капітального ремонту будинку та його реконструкції, що і стало підставою для його звернення до адміністративного суду з відповідним позовом.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (надалі - Закон).

Статтею 1 Закону закріплені терміни, що в ньому вживаються, зокрема:

містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно п.8 ч.1 ст.2 Закону, планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови та територій.

Інструментом державного регулювання планування територій є містобудівна документація, яка поділяється на документацію державного, регіонального та місцевого рівнів (ч.2 ст.2 Закону).

Відповідно до ст.26 Закону, забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

За положенням п.1 ч.1 ст.29 Закону, містобудівні умови та обмеження є основними складовими вихідних даних.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва (ч.2 ст.29 Закону).

Згідно ч.3 ст.29 Закону містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Згідно пп.5.1. п.5 Положення про департамент містобудування та архітектури виконавчого органу київської міської ради (київської міської державної адміністрації), затвердженого Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.01.2011 року № 90, основним завданням Департаменту є забезпечення реалізації державної політики у сфері містобудування та архітектури на території м. Києва.

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (ч.4 ст.29 Закону).

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви (ч.5 ст.29 Закону).

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень (ч.6 ст.29 Закону).

Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури (ч.7 ст.29 Закону).

Так, процедуру надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, визначає Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року № 109 (надалі - Порядок).

Згідно п.1.2. Порядку, у ньому вживаються наступні терміни, зокрема:

замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву;

містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією;

містобудівний розрахунок - розрахунок щодо граничнодопустимих параметрів забудови, умови ув'язки архітектурно-планувального та об'ємно-просторового рішення, системи обслуговування, інженерних комунікацій, транспортного обслуговування та благоустрою з існуючою забудовою із дотриманням чинних нормативних документів.

Відповідно до п.2.1. Порядку, містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За правилами п.2.2. Порядку, для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються:

засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою;

ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі);

викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності);

черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру);

фотофіксація земельної ділянки (з оточенням);

містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва.

Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні (абз.2 п.2.4. Порядку).

Відмова у видачі містобудівних умов та обмежень або внесення змін до них з відповідним обґрунтуванням надається уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, визначений п.2.1 цього розділу (абз.3 п.2.4. Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подавалися відповідачу всі, визначені наведеним переліком документи для отримання містобудівних умов та обмежень. Відповідачем не подано суду доказів на спростування зазначеного.

Крім того, відповідачем грубо порушено вимоги Закону та Порядку щодо строків прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень або рішення про відмову у їх наданні, виходячи з того, що позивач подала відповідну заяву відповідачу 19.06.2014 року (додаток до заяви 23.10.2014), а відповідь отримала лише 06.08.2014 року (відповідь на додаток лише 04.12.2014 року) за результатом її розгляду.

Виходячи з наведених норм містобудівного законодавства, підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні. Будь-яких інших підстав містобудівним законодавством не закріплено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в зв'язку з відсутністю доказів невідповідності намірів позивача щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, позивач має право на отримання містобудівних умов та обмежень на реконструкцію 44/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за умови дотримання вимог містобудівного та іншого законодавства.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача у своїх листах від 06.08.2014 року № 7804/0/12/27-14 та від 04.12.2014 року № 11643/0/12/27-14 про можливістьі отримання позивачем містобудівних умов та обмежень на забудову за умови надання погодження співвласника будівлі, оскільки таке погодження чинним містобудівним законодавством не передбачено.

Виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відмови позивачу в отриманні містобудівних умов та обмежень та, відповідно, про протиправність оскаржуваної відмови відповідача у їх наданні позивачу.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача видати містобудівні умови та обмеження, суд зазначає наступне.

З огляду на викладені норми містобудівного законодавства, повноваження надання містобудівних умов та обмежень, або відмови у їх наданні, належать виключно спеціально уповноваженому органу містобудування та архітектури, тобто відповідачу у даній справі, який, у разі відмови у наданні містобудівних умов та обмежень приймає відповідне рішення, отже наділений дискреційними повноваженнями.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.1,2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Виходячи з положення ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти будь-яке рішення.

Аналогічна правова позиція підтверджується численною судовою практикою, зокрема, постановою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 року № П-278/10, встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.07.2014 року у справі № К/800/62158/13 встановлено, що суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Таким чином, вимога позивача про зобов'язання відповідача видати містобудівні умови та обмеження не підлягає задоволенню.

За правилами ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи, що відповідачем не взято до уваги положення чинного містобудівного законодавства, якими передбачено засади і порядок розгляду заяв про надання містобудівних умов та обмежень, з метою захисту прав та законних інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача розглянути заяву позивача від 19.06.2014 року та додатку до неї від 23.10.2014 року відповідно до наведених вимог містобудівного законодавства та прийняти за результатами їх розгляду відповідне рішення.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, відповідачем не виконано обов'язку щодо доказування з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в видачі ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень.

Зобов'язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.06.2014 року та додатку до неї від 23.10.2014 року на видачу містобудівних умов та обмежень відповідно до норм містобудівного законодавства та прийняти за результатами їх розгляду відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій