Справа № 804/2109/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2015 р. Справа № 804/2109/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі Ломідзе Д.Г.,
розглянувши в прядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів,
31.01.15 року ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 183730,88 грн.
Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 21).
Відповідно до ч.4 ст. 33 КАС України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином (а.с. 22).
За викладених обставин, у відповідності до ч.4, 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані до суду документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив настпне.
ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в Державній податковій інспекції в Кіровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області як платник податків і зборів з 09.03.2010 року.
Судом встановлено, що в період з 02.06.2014 року по 06.06.2014 року Державною податковою інспекцією в Кіровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області проведено позапланову невиїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства ФОП ОСОБА_1, за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року. Результати перевірки викладені в Акті від 16.06.2014 року № 1249/173/НОМЕР_2, згідно якого встановлено порушення вимог податкового законодавства в частині неподання до ДПІ податкової декларації про майновий стан і доходи за 2011 рік без нарахування сум податку та не перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб за 2011 рік на загальну суму 146848,7 грн., чим порушено вимоги п.п.168.1.3 п. 168.1 ст. 168, п.п. 164.2.17(д) п. 164.2 ст. 164, п.177.2, п.177.4, п.177.6 ст.177 з урахуванням, п. 164.5 ст. 164 , п.п. 49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України (а.с. 9-12).
Податкове повідомлення-рішення направлено на адресу відповідача (а.с. 15), та вважається врученим відповідно до п. 3.7, 3.10 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 року № 1236 (далі - Порядок).
Доказів оскарження відповідачем вказаного рішення податкового органу в адміністративному чи судовому порядку не надано, а судом в порядку ст. 11 КАС України не встановлено.
У відповідності до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Згідно п. 179.1, 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний подати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. Фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, шо настає за звітним, сплатити податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Згідно пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що :дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.
Згідно п.п.16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковим боргом визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п.54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:
платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію;
дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;
згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;
рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків;

дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 31.07.2014 року № не оскаржене, тобто сума нарахованих контролюючим органом штрафних санкцій у розмірі 183730,88 грн., є узгодженою та набула статусу податкового боргу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як свідчать матеріли справи, 04.11.2014 року на адресу відповідача направлена податкова вимога форми «Ф» № 681-22 від 04.11.2014 року на суму 183730,88 грн., яка повернута на адресу відправника з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 17,18).

Судом встановлено, що за змістом, формою та підставами винесення така податкова вимога узгоджується з компетенцією органів державної податкової служби України, встановленою Податковим кодексом України та Порядком направлення органами державної доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 576.

Відповідно до п.4.6, 4.8 вказаного Порядку, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу у зв'язку з:

відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб;

відмовою посадових осіб прийняти податкову вимогу;

незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків

або з інших причин

податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Доказів оскарження податкової вимоги заявника відповідачем до суду не надано, а судом в порядку ст. 11 КАС України, не встановлено.

В разі невиконання податкової вимоги орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу, зокрема шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків. Стягнення здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.п. 95.1, 95.3 ст. 95 ПК України).

В силу п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20, ст.. 41 ПК України, органи державної податкової служби мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, якій має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст. 95 ПК України).

Згідно п.п.95.1-95.3 ст. 95 Податкового Кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Як свідчать матеріали справи станом на 31.10.2014 року податковий борг відповідачем не погашений, що підтверджується карткою особового рахунку відповідача, зворотній бік якої приєднаний до матеріалів справи (а.с.16).

За таких обставин, позов ДПІ про стягнення податкового боргу в сумі 183730,88 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 183730,88 грн.- задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_2) на користь держави на р/р згідно бюджетної класифікації податковий борг з доходів фізичних осіб в розмірі 183730,88 грн. (сто вісімдесят три тисячі сімсот тридцять грн.) 88 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева