Справа № 750/1021/15-а
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/1021/15-а
Провадження № 2-а/750/154/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Супруна О.П.

при секретарі - Носенко М.Ю.

за участю представника позивача - адвоката Федоренка Є.В., представника управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, начальника Деснянського РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області Дейнеко В.І. - Приходько І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, начальника Деснянського районного відділу у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області Дейнеко В.І., головного спеціаліста Деснянського районного відділу у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області Молочко З.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

04 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати протиправними дії головного спеціаліста Деснянського РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області Молочко З.В. щодо винесення стосовно позивача рішення № 3 про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства від 30.01.2015 та складання протоколу ПР МЧГ 014641 від 30.01.2014 року адміністративне правопорушення; визнати протиправними дії начальника Деснянського РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області щодо прийняття стосовно позивача постанови ПН МЧГ 014641 від 30.01.2015, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 510 грн.; скасувати постанову ПН МЧГ 014641 від 30.01.2015.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів просила відмовити в задоволенні позову.

Позивач, відповідачі начальник Деснянського районного відділу у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області Дейнеко В.І. та головний спеціаліст Деснянського РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області Молочко З.В. не з'явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 30.01.2015 головним спеціалістом Деснянського РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області Молочко З.В. складений протокол про те, що громадянин Шрі-Ланки ОСОБА_4 порушив правила перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні, а саме проживає у м. Чернігові без певного місця проживання без документів на право проживання в Україні з 13.07.2014, що є порушенням вимог Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (а.с. 32).

Постановою начальника Деснянського районного відділу у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області Дейнеко В.І. про накладення адміністративного стягнення ПН МЧГ 014641 від 30.01.2015, позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.203 КУпАП, оскільки 30.01.2015 о 12 год. 15 хв., порушив правила перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні, а саме проживає у м. Чернігові без певного місця проживання без документів на право проживання в Україні з 13.07.2014. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу в розмірі 510 грн.

30 січня 2015 року головним спеціалістом Деснянського РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області Молочко З.В. прийнято рішення № 3 про примусове повернення за межі України громадянина Шрі-Ланки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язання його покинути територію України у термін до 07.02.2015 (а.с. 5).

Встановлено, що позивач проживав на території України на підставі довідки про звернення за захистом в Україні № 0000486, виданій 22.11.2013, терміном дії до 12.12.2013. Термін проживання на території України закінчився 13.07.2014. Документи на продовження терміну перебування в Україні він не оформив, тобто знаходиться в країні незаконно.

Відповідно до статей 26, 68 Конституції України від 28.06.1996 р. № 254к/96-ВР, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України.Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною 3 статті 17 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" передбачено, що особа, яка отримала повідомлення суду про підтвердження рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або втрату чи позбавлення статусу біженця або додаткового захисту, скасування рішення про визнання біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту, повинна залишити територію України в установлений строк, якщо вона не має інших встановлених Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" законних підстав для перебування в Україні.

Згідно ст. 25 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які отримали повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що втратили або позбавлені статусу біженця або додаткового захисту і не використали права на оскарження таких рішень, а також особи, які отримали повідомлення про відхилення скарги про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і не використали права на його оскарження до суду, особи, які отримали рішення суду про підтвердження рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, повинні добровільно повернутися в країну походження або третю країну в установлений строк, якщо вони не мають інших законних підстав для перебування в Україні, встановлених цим Законом. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Згідно ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Як убачається з матеріалів справи, 12.12.2013 УДМС України в Чернігівській області наказом № 154 відмовило позивачеві в оформленні документів для вирішення питання про визнання його біженцем або особою, що потребує додаткового захисту.

Позивач оскаржив до суду рішення УДМС, у зв'язку з чим термін дії довідки про звернення за захистом в України періодично продовжувався аж до 12.02.2015.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.01.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про скасування зазначеного рішення УДМС відмовлено. У прийнятті касаційної скарги позивача Вищим адміністративним судом України відмовлено.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, про що особисто підписався у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідачами надано достатньо доказів правомірності дій щодо складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, що підтверджується наведеними законодавчими нормами та матеріалами справи.

Суд також вважає, що відповідачем було правомірно винесено оскаржуване рішення № 3 від 30.01.2015 про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства, оскільки із заявою про добровільне повернення позивач до УДМС не звертався, як це передбачено ч. 3 ст. 25 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

За таких обставин, у задоволенні позову ОСОБА_4 належить відмовити.

Керуючись статтями 158 - 163, 1712 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, начальника Деснянського районного відділу у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області Дейнеко В.І., головного спеціаліста Деснянського районного відділу у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області Молочко З.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.П. Супрун