Справа № 820/19833/14
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015 р.Справа № 820/19833/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Тацій Л.В. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2015р. по справі № 820/19833/14

за позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості, звернувся до суду з адміністративний позовом до ОСОБА_1, в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 1802, 51грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2015р. адміністративний позов Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції , позивачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального та матеріального права, позивач просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не подано належних доказів причин поважності пропуску строку звернення до суду, що зумовило застосування судом наслідків пропущення строку звернення до суду, визначених ст.100 КАС України.

При цьому суд першої інстанції посилається на те, що позивачем при поданні позову пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений положеннями ч.2 ст.99 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 10.12.2014 року із вимогами щодо захисту його порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів, виходячи з наведеного, вважає необхідним застосувати до спірних правовідносин ч.2 ст.99 КАС України.

При цьому колегія суддів зауважує, що у відповідності до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зазначені положення кореспондуються з нормами ст. 162 КАС України, які визначають повноваження суду при вирішенні справи по суті.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99 КАС України строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.07.2004 ОСОБА_1 звернулася за сприянням у працевлаштуванні до Дзержинського районного центру зайнятості, правонаступником якого є Харківський міський центр зайнятості, з відкриттям персональної картки № 72000002. За її особистою заявою, у якій вона власноруч зазначає, що не є підприємцем, був наданий статус безробітного і, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» призначена допомога по безробіттю 3 27.07.2004 по 21.07.2005.

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом», структурним підрозділом Харківського міського центру зайнятості у IV кварталі 2014 опрацьовано інформацію яка надійшла з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно фізичних осіб-підприємців, які припинили підприємницьку діяльність згідно цього Закону.

За результатом опрацювання інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виявлено, що Відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості був зареєстрований як фізична особа- підприємець.

На підставі даного факту проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення.

Розслідуванням встановлено, що під час реєстрації у центрі зайнятості ОСОБА_1 не повідомила про факт щодо перебування її на обліку як фізична особа-підприємець, відповідних документів не надавала та підтверджувала особистим підписом у заяві про надання статусу безробітного, що не зареєстрована як фізична особа-підприємець.

У період знаходження відповідача в статусі безробітного, а саме з 27.08.2004 по 22.07.2005, інформація про перебування його на обліку як ФО-П центру зайнятості була невідома.

28.07.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесені зміни, які свідчать, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 24.02.2000

Зазначені зміни внесені вже після перебування на обліку ОСОБА_1 як безробітної.

Таким чином, саме 28.07.2014 виникли підстави, що дають суб'єкту владних повноважень, Харківському міському центру зайнятості, право на пред'явлення передбачених законом вимог.

З даним позовом позивач звернувся до суду 10.12.2014 року, в межах шестимісячного строку, передбаченого ст. 99 КАС України.

Однак, дана обставина не була врахована судом першої інстанції при прийняття оскаржуваної ухвали.

Таким чином, висновок суду про те, що позивач не надав доказів підтвердження поважних причин пропуску строку звернення до суду - є необгрунтованим та не відповідає обставинам справи.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду та про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.204 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст.199 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права та дійшов необґрунтованих юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, тому ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 року по справі №820/19833/14 підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, 204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2015р. по справі № 820/19833/14 скасувати.

Справу за позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Філатов Ю.М.