Справа № 308/6123/14а
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Справа № 876/9389/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 липня 2014р. про зміну способу виконання судового рішення по справі №308/6123/14а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про нарахування і виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 липня 2014р. змінено спосіб та порядок виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2014р. на підставі якої видано виконавчий лист від 25.02.2014р. №2а-196/10 по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про нарахування і виплату пенсії, а саме: із зобов»язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити позивачу додаткову пенсію, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 04.08.2008р. по 28.07.2010р. та виплачених сум на стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь позивача нараховану, але не виплачену суму в розмірі 7359,41грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не погоджуючись з даною ухвалою з підстав порушення норм матеріального права, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести нову якою відмовити в задоволенні заяви.

В обґрунтування вимог посилаються на те, що судове рішення пов»язане із соціальними виплатами, які мають зобов»язальний характер щодо проведення таких виплат.

Вимога про стягнення коштів не була предметом розгляду під час прийняття постанови.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2014р. скасовано постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання до вчинення певних дій, та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової пенсії, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за період із 04.08.2008 року по 28.07.2010 року включно. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), з врахуванням ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період із 04.08.2008 року по 28.07.2010 року включно, та з врахуванням виплачених сум за цей період. В решті позовних вимог - відмовлено. (справа №876/12431/13 (2а-196/10).

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Закарпатській області від 28.02.2014р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2а-196/10, виданого 25.02.2014р. про зобов'язання Головного УПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, з врахуванням ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 04.08.2008р. по 28.07.2010р. та виплачених сум.

Згідно повідомлення пенсійного органу №2572/10 від 05.03.2014р., ОСОБА_1 проведено нарахування додаткової пенсії в розмірі 7359,41грн.

15.05.2014р. ГУЮ у Закарпатській області УДВС ВПВР звернулось до суду з поданням про зміну способу виконання судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про зміну способу виконання судового рішення із зобов'язання провести виплату на стягнення такої, оскільки поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч.1, 2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Ст.124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Ст.263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Встановлені колегією суддів обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум пенсії буде здійснена управлінням ПФУ після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання виплатити пенсію на стягнення конкретної суми цієї пенсії, суд першої інстанції змінив постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судами при розгляді справи.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що зміна на підставі ст.263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст.162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання органу ПФУ здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати є незаконною.

Керуючись ст.160, 195-197, п.6 ч.1 ст.199, п.1, 4 ст.202, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - задоволити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 липня 2014р. про зміну способу виконання судового рішення по справі №308/6123/14а - скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець