Справа № 815/6461/14
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2015р. м. Київ К/800/9906/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року

у справі № 815/6461/14

за позовом Публічного акціонерного товариства «Північтранс»

до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області

про визнання протиправними дій з проведення перевірки, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановила:

ПАТ «Північтранс» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, в якому просило:

- визнати протиправними дії відповідача щодо проведення перевірки;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22 травня 2014 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за січень 2014 року на суму 100 178,00 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22 травня 2014 року № . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу в якій посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області проведено позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Північтранс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України по господарським взаємовідношенням з платниками податків ТОВ «Аксон-групп» за період 01 січня 2014 року по 31 січня 2014 року, за результатами якої складено акт від 30 квітня 2014 року №1117/15-54-22-01/05523533.

В акті перевірки зазначено про порушення позивачем вимог пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.2, 201,6 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за січень 2014 року на 100178,00 грн., з огляду на неправомірність формування позивачем податкового кредиту по операціям з ТОВ «Аксон-групп», оскільки, правочини позивача з цим контрагентом не спрямовані на реальне настання правових наслідків.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 22 травня 2014 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 2 927 400,00 грн., з яких за основним платежем 1 951 600,00 грн., за штрафними санкціями 100 178,00 грн.

Підпунктом 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно підпункту 14.1.8 пункту 14.1 статті 14 вказаного Кодексу бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

За змістом частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що платник податку виключно на підставі проведеної оподатковуваної господарської операції та належним чином оформленої контрагентом податкової накладної має право відносити суми витрат на сплату ПДВ до складу податкового кредиту звітного періоду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем з ТОВ «Аксон-групп» укладено договір підряду від 18 грудня 2013 року №1812/1/13-ПД про надання послуг з ремонту транспортних засобів та договір купівлі-продажу від 14 січня 2014 року №1401/1/14-КП про купівлю запчастин для автомобіля.

Судами першої та апеляційної інстанції досліджено, що позивачем під час проведення перевірки було надано податковому органу усі первинні документи, які свідчать про фактичне виконання сторонами своїх зобов'язань за договорами, а саме: договір купівлі-продажу, договір підряду, видаткові накладні на поставку товарів, акти прийняття виконаних робіт, акти приймання-передачі транспортних засобів, калькуляція вартості послуг, довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей, технічні паспорта на транспортні засоби, податкові накладні, платіжні доручення.

Тобто, всі первинні документи, які підтверджують факт виконання зазначених, у розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні», є належними первинними документами, оскільки містять усі визначені законом необхідні реквізити, а тому є підставою для відображення цих господарських операцій у фінансовому обліку підприємства у певні періоди та належною підставою для віднесення сум вартості відображених ними послуг та товарів до складу валових витрат підприємства у відповідних звітних періодах.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо недоведеності з боку відповідача порушення ПАТ «Північтранс» по операціях з ТОВ «Аксон-групп» норм пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 та пунктів 201.1, 201.2, 201,6 статті 201 Податкового кодексу України, і відповідно, висновок ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про завищення позивачем податкового кредиту по операціям із ТОВ «Аксон-групп», є безпідставним.

Стосовно висновків ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про фіктивність задекларованих позивачем операцій з придбання послуг/товару у ТОВ «Аксон-групп», суди попередніх інстанцій вірно зазначили про ненадання відповідачем належних та допустимих доказів, які підтверджували б відсутність фактичного виконання господарських операцій за вказаними договорами, узгодженість дій позивача з контрагентом з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаність з такими діями постачальника, у зв'язку з чим, твердження податкового органу про фіктивність укладеного позивачем з ТОВ «Аксон-групп» правочину, є необґрунтованими припущеннями.

Також, суди дійшли вірного висновку щодо безпідставності позовних вимог ПАТ «Північтранс» в частині протиправності проведення відповідачем позапланової невиїзної документальної перевірки, оскільки під час призначення та проведення перевірки

посадовими особами ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області дотримано вимоги підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та частин 1-3 статті 79 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев

.