Справа № 804/10020/14
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2015 рокусправа № 804/10020/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Пасічника А.М.,

за участю представників:

позивача: не зявився,

відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року

у справі № 804/10020/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНСІ ТОРГ»

до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «ШАНСІ ТОРГ» звернулося у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій щодо проведення документальної невиїзної позапланової перевірки, за результатами якої складено акт від 12 червня 2014 року № 225/222/38866586 та його скасування, визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року, зобовязання прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2014 року з додатками датою її фактичного отримання, а саме 20 травня 2014 року та відобразити її показники в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в інтегрованих картках позивача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення, згідно якого товариству з обмеженою відповідальністю «ШАНСІ ТОРГ» відмовлено у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року, зобовязано прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2014 року з додатками, датою її фактичного отримання, тобто 20 травня 2014 року та відобразити задекларовані показники (дані) у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року з додатками, в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в інтегрованих картках товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНСІ ТОРГ». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Новомосковська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Новомосковською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНСІ ТОРГ» з питань фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами за квітень 2014 року, за результатами якої складено акт від 12 червня 2014 року № 225/222/38866586.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пунктами 79.2, 79.3 статті 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обовязкова.

Відповідно до статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Складання актів та довідок за результатом проведених перевірок є правом органів податкової служби, яке реалізовується фахівцями органів податкової служби. Викладення в актах та довідках складених за результатами перевірок фактичних даних про господарську діяльність перевіряємої особи є правом органів податкової служби, яке реалізовується фахівцями органів податкової служби.

З матеріалів справи вбачається, що Новомосковською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на адресу позивача, рекомендованим листом із повідомленням про вручення, направлено наказ від 12 червня 2014 року № 325 «Про проведення документальної невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНСІ ТОРГ» та повідомлення від 12 червня 2014 року № 93/222/06 про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій щодо проведення документальної невиїзної позапланової перевірки, за результатами якої складено акт від 12 червня 2014 року та його скасування вищевказаного акту, оскільки Новомосковська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області виконала умови законодавства для отримання права на проведення документальної невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНСІ ТОРГ», а також діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, під час складання акта перевірки від 12 червня 2014 року №225/222/38866586.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що товариство з обмеженою відповідальністю «ШАНСІ ТОРГ» є платником податку на додану вартість, у звязку з чим 20 травня 2014 року подало до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2014 року.

Між тим, податковий орган стверджує, що позивачем декларація з податку на додану вартість за квітень 2014 року не подавалась.

Новомосковська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області не вважає декларацію з податку на додану вартість за квітень 2014 року, подану 20 травня 2014 року, податковою, оскільки перевіркою відповідності місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНСІ ТОРГ» встановлено, що підприємство за адресою: м. Новомосковськ, вул. Радянська, б. 243, кімн. 1 не знаходиться, що підтверджується повідомленням про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 06 червня 2014 року № 18/180, рішенням про доцільність направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП від 06 червня 2014 року, довідкою про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 06 червня 2014 року, запитом від 06 червня 2014 року № 62 на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків.

Відповідно до статей 15, 16 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи, юридичні особи та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) обєкти оподаткування або провадять діяльність (операціях), що є обєктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обовязок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Платник податків зобовязаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням та сплатою податків та зборів.

Відповідно до статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обовязком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобовязана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обовязкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.9 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобовязана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби. За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою.

Судом першої інстанції встановлено, що податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2014 року містить всі необхідні реквізити передбачені пунктами 48.3, 48.4 статті 48 Податкового кодексу України, а також відповідає формі податкової декларації, що затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 13 листопада 2013 року № 678.

Відповідно до пункту 49.10 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування відємного значення обєктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобовязань тощо) забороняється.

Згідно з абзацом 1 пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, належним доказом щодо відсутності позивача за його місцезнаходженням може бути внесення державним реєстратором запису про відсутність товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНСІ ТОРГ» за його місцезнаходженням. Будь-які докази наявності такого запису не надано.

Отже, рішення Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, згідно якого товариству з обмеженою відповідальністю «ШАНСІ ТОРГ» відмовлено у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року, є неправомірним.

Пунктом 49.13 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки декларація товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНСІ ТОРГ» з податку на додану вартість за квітень 2014 року фактично подана до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області 20 травня 2014 року, тому відповідач зобовязаний прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2014 року з додатками, датою її фактичного отримання, тобто 20 травня 2014 року.

Методичними рекомендаціями щодо приймання та компютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом Державної податкової служби України від 14 червня 2012 року № 516 встановлено, що за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом ведення та захисту податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків, несуть відповідальність підрозділи ведення та захисту податкової звітності.

Отже, з метою захисту порушених прав підприємства, суд правомірно зобовязав Новомосковську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відобразити задекларовані товариством з обмеженою відповідальністю «ШАНСІ ТОРГ» показники (дані) у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року з додатками, в електронних базах даних податкової звітності ДПІ, у тому числі в інтегрованих картках позивача.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо часткового задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНСІ ТОРГ».

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим