Справа № 545/452/15-а
Суддя: Путря О. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/452/15-а
Провадження №2-а/545/37/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Путрі О.Г.

при секретарі Кононець Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

В позовній заяві посилався на те, що 04 лютого 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 44757657 з примусового виконання виконавчого листа №545/1598/14-а, виданого Полтавським районним судом Полтавської області 11 вересня 2014 року про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсії.

Вважає, що дії державного виконавця протиправними, а постанову - незаконною, такою, що суперечить законодавству.

Позивач подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення позову заперечують, прохають відмовити в задоволенні позову.

Від представника третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення позову заперечують, прохають відмовити в задоволенні позову

Враховуючи, що неявка осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з'явились.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з постановою Полтавського районного суду від 19 травня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії Управління пенсійного фонду України щодо відмови у перерахунку пенсії з 01.01.2014 року та зобов'язання провести з 01.01.2014 року перерахунок пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 19 травня 2014 року по справі № 545/1598/14-а скасовано. Винесено постанову якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

По справі видано виконавчий лист.

Вказаний виконавчий лист знаходився на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області та перебував в провадженні старшого державного виконавця Ю.А. Дрібної.

04 лютого 2015 року старшим державним виконавцем Дрібною Ю.А. винесено постанову про закінчення даного виконавчого провадження № 44757657. В постанові, зокрема, зазначено, що виконавче провадження закінчено з підстав, передбачених п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження.

Разом з тим, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Частиною 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Статтею 89 Закону в свою чергу передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Згідно ч.1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» в разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 даної статті передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Суд приходить до висновку про необґрунтованість рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Зокрема, такий висновок суперечить практиці Європейського суду з прав людини який неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина "судового процесу".

Відсутність відповідного фінансування не є поважною причиною для невиконання судового рішення.

Так, відповідно до висновків рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року по справі «Жовнер проти України» державний орган не може посилатись на відсутність коштів , щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. В даному рішенні зазначено, що невиконання рішення суду у зв»язку з відсутністю коштів є порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17.07.1997 року , також ст..1 Протоколу № 1 до зазначеної Конвенції. Крім того, у рішенні від 27 липня 2004 року у справі "Ромашов проти України" Європейський суд з прав людини знову зазначив, що державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на виправдання невиконання зобов'язань за боргом, визначеним судовим рішенням. Проте затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції. У цій справі заявник не повинен був бути позбавлений можливості отримання відшкодування за рішенням, винесеним на його користь, що було дуже важливим для нього та його сім'ї, через стверджувані фінансові труднощі держави. Аналогічне випливає із рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі « Кечко проти України » , де також зазначено, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов»язань. Частиною 2 ст.8 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Тому суд, враховуючи норми ст. 124 Конституції України щодо обов'язковості до виконання всіх судових рішень, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Судові витрати у справі суд вважає за необхідне віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 8-14, 71, 159, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Дрібної Ю.А.. від 04 лютого 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 44757657 з виконання виконавчого листа, виданого Полтавським районним судом Полтавської області по справі № 545/1598/14-а- за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України Полтавського району в Полтавській області про визнання неправомірними дії Управління пенсійного фонду України та зобов'язання провести перерахунок пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову у 10-денний термін.

Суддя О. Г. Путря