Справа № 761/35801/14-а
Суддя: Мальцев Д. О.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/61/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 лютого 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва
у складі головуючого суддіМальцева Д.О.
при секретаріКривошия О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності відповідача у здійсненні йому перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання у відповідності до вимог законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до статей 43, 44 Закону України «Про статус суддів», судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді 25 років і більше (що має місце у його випадку), щомісячне довічне грошове утримання виплачується у розмірі 90 відсотків заробітку працюючого на відповідній посаді судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до статей 43, 44 Закону, та пунктів 4.1- 4.10, 4.15 розділу 4 «Положення про порядок призначення та виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного грошового утримання суддям у відставці», погодженого Рішенням Ради суддів №34 від 13.05.05 р., затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України № 94 від 25.08.05р., та зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01.11.05 р., за № 1314/11594, розмір заробітної плати судді для обчислення суми довічного грошового утримання визначається виходячи з посадового окладу, премії, доплати за кваліфікаційній клас, надбавки за вислугу років та інших надбавок, які встановлені законодавчими актами і є обов'язковими для виплати суддям, які працюють на відповідній посаді. Звернувшись до відповдіача із заявою та довідкою про перерахунок довічного утримання, відповідач протиправно йому відмовив порушивши його права.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що з 07.07.2010 року Закон України «Про статус суддів» втратив чинність на підставі Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Станом на сьогоднішній день згідно норм ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового у тримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Вказаним законом не передбачено перерахунок та виплата позивачу грошового утримання, оскільки позивач не є суддею Конституційного Суду України. Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, яким передбачено, що органи Пенсійного фонду України здійснюють лише призначення і виплату довічного грошового утримання суддям у відставці.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є суддею у відставці, що не заперечується сторонами. Після виходу у відставку позивачу у відповідності до вимог статті 43 Закону України «Про статус суддів» призначено довічне грошове утримання

Згідно довідки Київського Апеляційного господарського суду від 09.10.2014р. № 07-17/459 заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 26796,00грн.

Позивач звертався до відповідача із заявою про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання, проте 07.11.2014 року відповідач відмовив у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання через відсутність законних підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до п. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів», який діяв на час виходу позивача у відставку, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне утримання в розмірі 80 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Стаж роботи позивача складає понад 38 років.

Відповідно до ч. 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668 довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону до 03.06.2013) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Згідно постанови правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, яка зареєстрована у Міністерстві юстиції України 12.03.2008 року за № 200М4891 хоча і не передбачений порядок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді, але цією постановою і не заборонено нарахування чи перерахунку щомісячного грошового утримання судді.

Виходячи із загальних засад пріоритетності Законів над відомчими та урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягає застосуванню саме ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а не відомча Постанова правління Пенсійного фонду України.

Суд не приймає посилання відповідача в своїх запереченнях на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання передбачено лише діючим суддям Конституційного Суду України.

Законом Україні «Про судоустрій і статус суддів» встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована в зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана.

Суд вважає, що оскільки ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлений розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці у відсотках від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, то розмір щомісячного довічного грошового утримання має збільшуватись у разі збільшення розміру заробітної плати відповідного судді.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», роз'яснено, що гарантії незалежності і недоторканості суддів як носіїв судової влади та самостійності судів як судових органів визначено Конституцією та законами України. Такими гарантіями, зокрема, є: здійснення правосуддя виключно судами; особливий порядок призначення, обрання, притягнення до відповідальності та звільнення суддів; особливий порядок фінансування та організаційного забезпечення судів; належне матеріальне та соціальне забезпечення суддів. Тобто, належне матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, є однією із гарантій незалежності і недоторканості суддів.

Крім цього, рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними) частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453 в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року № 3668.

При цьому в рішенні зазначено, що визначений Законом № 2453 порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання було змінено Законом № 3668, внаслідок чого зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів. Залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, Закон № 3668 звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання, та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, чим знизив і досягнутий рівень гарантій незалежності суддів.

Отже, частина третя статті 138 Закону № 2453 не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить статті 126 Основного Закону України.

Стосовно обмеження максимального розміру грошового довічного утримання судді у відставці, визначеного ч. 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Конституційний Суд зазначив, що в Рішенні від 18.06.2007 року № 4-рп/2007 Конституційний Суд України вже вирішував питання про недопустимість встановлення в законі максимального розміру пенсії суддів або їх щомісячного довічного грошового утримання, наголошуючи, що це обмежить їх обсяг, а також зазначав, що, залишивши незмінним зміст права на пенсію та щомісячне довічне грошове утримання суддів, закон звузив обсяг цього права, встановивши граничну межу для таких виплат суддям (абзац шостий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини).

Враховуючи, що однією з гарантій незалежності суддів є заборона при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг визначених Конституцією України таких гарантій. Конституційний Суд України вважає, що положення третього речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453, статті 2 Закону № 3668 стосовно встановлення максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів суперечать частині першій статті 126 Основного Закону України.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України» у разі необхідності Конституційний Суд України може визначити у своєму рішенні, висновку порядок і строки їх виконання, а також покласти на відповідні державні органи обов'язки щодо забезпечення виконання рішення, додержання висновку. У рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року вказано такий порядок виконання цього Рішення: частина третя статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді»; дія статті 2 Закону № 3668 не поширюється на Закон № 2453; дія абзацу другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668 не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання).

Відповідно до п.п. 3,4,5 Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від - 3.06.2013 року положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», «;Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Оскільки діючим законодавством чітко визначено, що розмір довічного утримання, який призначено та виплачується судді у відставці розраховується із розміру грошового утримання працюючого судді, тому у разі збільшення розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, повинен збільшуватися розмір довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження максимального розміру грошового довічного утримання судді у відставці, визначеного ч. 5 ст. 138 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, відповідач повинен був перерахувати розмір щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру заробітної плати судді за зверненням позивача.

На підставі викладенного, керуючись ст. 130 Конституції України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про державну службу», ст.ст. 8-11, 16,41,69-71,86, 94, 99, 158-163, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_3 - неправомірною

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києві здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання що виплачується судді у відставці у розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді, згідно з довідкою Київського Апеляційного Господарського суду за № 07-17/459 від 09.10.2014р. «Про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці» без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя