Справа № 820/635/15
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків

26 березня 2015 р. № 820/635/15
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан. В.В.,

за участі секретаря судового засідання Абояна І.І.,

представника позивача -Кошевого П.В.,

представника відповідача - не прибув,

представника третьої особи - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лозівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України Харківській області, в якому просить суд визнати неправомірними дії та рішення Лозівського РВ ГУДМС України в Харківській по скасуванню реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Лозівський РВ ГУДМС України в Харківській поновити реєстрацію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що позивачем, ОСОБА_1 21.08.2014 року отримано листа від Лозівського РВ ГУДМС України в Харківській області за вихідним № 2943, згідно якого відповідачем скасовано реєстрацію позивача, з підстав, що реєстрація позивача є незаконною, син позивача не був визнаний наймачем зазначеної квартири за адресою АДРЕСА_1 . Позивач зазначив, що дійсно його син не був наймачем спірної квартири, а наймачем була його мати, колишня дружина позивача ОСОБА_2 , яка давно померла і відповідно син є єдиною особою, що залишився зареєстрованою в цій квартирі. Вважає, що твердження відповідача, що син позивача не повинен був надавати згоду на проведення реєстрації позивача суперечить п. 2.2 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», син правомірно надавав свою згоду на реєстрацію батька. Тому позов просив задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, надав письмові заперечення в яких проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позивач 02.08.2013 року звернувся до Лозівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України Харківській області з заявою про реєстрацію його за адресою АДРЕСА_1 у неприватизовану квартиру з комунального фонду м. Лозова, надавши письмову згоду сина, ОСОБА_3 , який був на момент подання зазначеної заяви зареєстрований у зазначеній квартирі один. Реєстрацію ОСОБА_1 було оформлено 03.08.2013 р. 16.10.2013 року до Лозівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України Харківській області надійшло повідомлення, що ОСОБА_3 був зареєстрований в квартирі один, але як з наймачем квартири договір Лозівською міською радою з ним укладений не був, таким чином жодна особа не надавала згоду на реєстрацію ОСОБА_1 , як наймач даної квартири. В ході перевірки встановлено, що реєстрація проведена з порушенням законодавства, а саме ст.65 Житлвового кодексу України (відсутність згоди наймача, а також самого наймача у даній квартирі)та відповідно до п. 7.4. "Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів", затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012р. № 1077 була скасована 17.10.2013 р.

Представник третьої особи, Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що згідно ордеру № 000446 від 28.01.1976 року, наймачем квартири АДРЕСА_2 , була ОСОБА_4 , з членами сім`ї: ОСОБА_1 (чоловік), ОСОБА_3 (син). Вказана квартира у власність наймачу не передавалась, користувалися нею на умовах договору найму. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 16.11.1983 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано, в зв`язку з цим 17.03.1983 року відповідач був знятий з реєстрації за вказаною адресою. Згідно даних особового рахунку наймач квартири ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. В спірній квартирі зареєстрованим залишився син ОСОБА_3 , який до виконавчого комітету Лозівської міської ради не звертався про визнання його наймачем вказаної квартири. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, а позивач 03.08.2013 року зареєструвався у вказаній квартирі про що свідчить штамп в паспорті відповідача. 27.09.2013 року ОСОБА_1 звернувся до виконкому Лозівської міської ради з заявою про заміну наймача у договорі найму на двокімнатну квартиру. Під час розгляду наданих ОСОБА_1 документів, виконком звернувся до Лозівського РВ ГУДМС України в Харківській області для уточнення зазначеної позивачем інформації. Листом від 17.10.2013 року за № 4116 Лозівський РВ ГУДМС України в Харківській області повідомлено, що реєстрація ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , була проведена з порушенням вимог законодавства та відповідно до п. 7.4. «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», 17.10.2013 року була скасована. На даний час квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить до комунальної власності, в квартирі ніхто не зареєстрований, квартира не розподілена в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 спричиняє перепони працівникам КП «ЖУК», зриває опломбування, проживає в даній квартирі без реєстрації.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що за адресою АДРЕСА_3 , знаходиться неприватизована двокімнатна квартира АДРЕСА_4 , яка перебуває у комунальній власності, розпорядником вказаної квартири є Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області.

Як вбачається з Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.05.2014р. у справі № 629/1397/14-ц, яке набуло законної сили 08.07.2014р., за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, третя особа КП "Жук" Лозівської міської ради про поновлення права на проживання та користування квартирою та визнання наймачем у задоволенні позову відмовлено.

При цьому встановлено, що в 1976 році ОСОБА_2 була надана квартира АДРЕСА_2 жилою площею 26,62 кв.м., згідно ордеру № 000446 від 28.01.1976 року, наймачем вказаної квартири була ОСОБА_4 , яка мешкала з членами сім`ї: ОСОБА_1 (чоловік), ОСОБА_3 (син). вказана квартира не приватизована, тому користування цим жилим приміщенням у будинку державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, згідно ст. 61 ЖК України. 18.02.1983р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано шлюб. 16.11.1983 року позивач був виписаний з цієї квартири та зареєстрований у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_5 . Останнім часом в квартирі був зареєстрований один син позивача - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його мати, колишня дружина позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 до виконавчого комітету Лозівської міської ради для визнання його наймачем не звертався. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер.

Згідно з ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

У відповідності до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вищевикладені обставини є встановлені судовим рішенням в цивільній справі, яке набуло законної сили та не потребують доказування.

02.08.2013 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Лозівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України Харківській області з заявою про реєстрацію за адресою АДРЕСА_1 , у неприватизовану квартиру з комунального фонду м. Лозова, надавши письмову згоду сина, ОСОБА_3 , який був на момент подання зазначеної заяви зареєстрований у зазначеній квартирі один. Реєстрацію було оформлено 03.08.2013 р.

16.10.2013 року до Лозівського РВ ГУДМС з виконавчого комітету Лозівської міської ради надійшло повідомлення, в якому було зазначено, що син позивача ОСОБА_3 був зареєстрований у даній квартирі один, але як з наймачем даної квартири договір Лозівською міською радою з ним укладений не був. В зв`язку з необхідністю прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_1 щодо заміни наймача у договорі найму жилого приміщення, а саме вищевказаної квартири, просив повідомити на підставі яких нормативних актів було зареєстроване 03.08.2013р. місце проживання громадянина ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З цього приводу відповідачем була проведена перевірка в ході якої встановлено, що реєстрація ОСОБА_3 була проведена з порушенням вимог законодавства, а саме: ст. 65 Житлового кодексу України та п.п.2.2 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» (відсутність згоди наймача) та відповідно до п. 7.4 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затвердженого наказом МВСУ від 22.11.2012 року №1077 була скасована 17.10.2013 року.

Відповідно до статті 65 Житлового кодексу України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.(ч.1.)

Для реєстрації особа або її законний представник подає: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України;

квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).(ч.2)

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів. (ч.6)

Надання органами реєстрації відомостей про місце проживання або місце перебування особи та інших персональних даних здійснюється виключно у випадках, передбачених законами України, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини або за згодою самої особи.(ч.9)

Згідно п. 1.1 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 22.11.2012 № 1077, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 р. за № 2109/2242, зазначений Порядок розроблений відповідно до Законів України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" та визначає процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Підпунктом 2.2 зазначеного Порядку передбачено, що для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру: письмову заяву про реєстрацію місця проживання (додаток 5); документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання. У разі реєстрації місця проживання у центрі договір оренди житлового приміщення може бути засвідчено адміністратором центру; право на перебування або взяття на облік у закладі/установі - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи (додаток 6), копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 28 грудня 2011 року N 574 "Про деякі питання діяльності центру обліку бездомних громадян", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 січня 2012 року за N 84/20397; проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини, зразок якої наведено в додатку 7 до цього Порядку; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку; заява про зняття особи з реєстрації місця проживання, форма якої наведена в додатку 8 до цього Порядку (у разі здійснення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

Відповідно до п. 7.1.-7.5 зазначеного Порядку реєстрація / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи скасовується в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.

У разі виявлення такого порушення керівник територіального підрозділу ДМС України проводить перевірку підстав реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Копія цього висновку надсилається керівнику головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - територіальний орган ДМС України) для здійснення контролю.

Про прийняте рішення особі надсилається письмове повідомлення, в якому зазначаються підстави його прийняття. Особу запрошують на прийом до територіального підрозділу ДМС України для внесення відповідних відомостей до паспортного документа.

Відомості про скасування реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи вносяться до карток реєстрації особи, адресних карток та паспортного документа шляхом внесення запису "скасовано" на штамп, що був внесений до цих документів з порушенням законодавства (штамп реєстрації місця проживання, або штамп реєстрації місця перебування, або штамп зняття з реєстрації місця проживання).

До реєстраційного обліку адресно-довідкового підрозділу надсилаються змінені відомості про реєстрацію місця проживання/перебування особи або талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні з відміткою "скасування попередніх відомостей".

Щодо посилання представника позивача на те, що відповідачем при прийнятті спірного рішення було порушено норми ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а саме ( в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд зазначає наступне.

Як було встановлено вище, спірне рішення прийняте відповідачем за результатами проведеної перевірки підстав реєстрації ОСОБА_1 у вказаній квартирі, в результаті якої було встановлено, що реєстрація проведена з порушенням ст. 65 ЖК України та п.п.2.2 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», а саме не було згоди наймача. В зв`язку з чим відповідачем на підставі розділу VII «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» складений висновок та прийняте рішення про скасування реєстрації. Таким чином, суд приходить до висновку що вказаними діями та рішенням відповідач лише виправив порушення вимог законодавства допущені ним при реєстрації місця проживання ОСОБА_1 проведеної 03.08.2013р., що передбачено п. 7.1.-7.5. вказаного Положення.

Суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач, в порушення вимог ч.1 ст. 71 КАС України, не довів законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість відповідач, заперечуючи проти позову, відповідно до приписів ч.2 ст. 71 КАС України, надав беззаперечні докази на підтвердження правомірності прийнятого рішення, що є предметом оскарження позивачем, що кореспондується з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, в зв`язку з чим в задоволенні позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лозівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

2. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 31.03.2015 р.

Суддя Рубан В.В.