Справа № 2а-16/10, 2а-455/49/14
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року Справа № 876/11676/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хобор Р.Б.

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Старосамбірському районі Львівської області на постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 грудня 2014 року у справі №2а-16/10 за позовом ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій про перерахунок пенсії та про здійснення перерахунку пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2009 р. ОСОБА_1 (далі позивач - ОСОБА_1.), звернувся в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України у Старосамбірському районі Львівської області, (далі - відповідач ), про визнання неправомірними дій відповідача, покликаючись на те, що є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і таким, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом 2 групи по ЧАЕС, інвалідом війни 2 групи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 отримує пенсію у розмірі 1500 гривень, хоч у відповідності зі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсія для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчою 8 мінімальних пенсій за віком. Оскільки розмір мінімальної пенсії за віком станом на 03.08.2009 року дорівнює 544 гривням, то згідно з частиною 4 ст.54 цього Закону його пенсія повинна становити 4352 грн.

Крім того, згідно зі ст.50 того ж Закону України йому належить щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю. Для інвалідів 2 групи вона становить 75% мінімальної пенсії за віком, тобто 408,00 гривень (75% від 544).

У відповідності зі ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни II групи пенсія збільшується на 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму 489 гривень, отже його пенсія підлягає збільшенню на 195,60 гривні (40% від 489).

Згідно зі ст.1 Закону України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни" інвалідам війни II групи виплачується щомісячна держав на цільова грошова допомога на прожиття в розмірі 50 гривень.

Таким чином розмір його пенсії повинен становити 5005.60 гривень.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» розмір державних пенсій осіб, які одержали статус особи, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків. Він проживає у місті Старий Самбір, який має статус гірського населеного пункту, отже має право на надбавку 1001.12 гривні (20% від 5005.60 гривні), тобто загальна сума належної йому пенсії повинна становити 6006.71 гривні.

Постановою суду першої інстанції адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову УПФУ в перерахунку пенсії на користь ОСОБА_1 Зобов'язано УПФУ здійснити перерахунок пенсії на користь ОСОБА_1, як інваліду другої групи з 01.04.2009 року у відповідності зі ст.50, ч.4ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», ч.2 ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів» та проводити відповідні виплати з урахуванням уже здійснених виплат.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач УПФУ подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року прикінцеві положення доповнено п.4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення, зокрема, ст.39, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Постановою КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» (діяла до 01.01.2012 року) встановлено розміри пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року ці норми визнані такими, що відповідають Конституції України. Із 01.01.2012 року діє постанова КМ України № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Окрім цього відповідач вказує, що позивач перебуває на обліку в УПФУ як пенсіонер по інвалідності другої групи, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987-1990 роках категорії 1. Його стаж 29 років 10 місяців 12 днів.

Пенсія на користь ОСОБА_1 призначена з 01.04.2009 року згідно з положеннями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із заробітної плати за роботу в зоні відчуження за жовтень 1987 року 570 карбованців у відповідності з Постановою Кабінету Міністрів України № 395 від 20.07.1992 року, № 894 від 13.07.2004 року, № 1293 бід 27.12.2005 року, № 654 від 16.07.2008 року, із врахуванням змін, внесених Законом № 1276-VI (1276-17) від 16.04.2009 року, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», Законом України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» із змінами, внесеними Законом № 2192-IV (2192-15) від 18.11.2004 року, постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 11.03.2009 року № 198, ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» - у розмірі 1419.60 гривень.

Вислухавши суддю-доповідача, сторони у справі, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Старосамбірського районного суду від 19.02.2010 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 12.07.2010 року постанова від 19.02.2010 року залишена без змін, проте ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 26.03.2014 року скасовано постанову Старосамбірського районного суду від 19.02.2010 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12.07.2010 року, а справу скеровано на новий розгляд до суду першої інстанції із вказівкою на необхідність перевірки факту звернення позивача до відповідача з вимогою перерахунку пенсії та приведення її розміру у відповідність з вимогами чинного законодавства, як про це він зазначив у своєму позові, і яким було рішення відповідача з цього питання, а також на необхідність вирішення усіх позовних вимог, оскільки зазначивши у постанові про задоволення позову у повному обсязі, суд першої інстанції вирішив позовні вимоги тільки в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 за ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а в іншій частині - щодо перерахунку відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», ч.2 ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів» позовні вимоги свого вирішення не знайшли.

Встановлено, що ОСОБА_1 у відповідності до посвідчення серії НОМЕР_1 від 14.10.1997 року та посвідчення серії НОМЕР_2 від 11.12.1997 року (а.с.5-6) є інвалідом другої групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни та є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАС, має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У відповідності з атестатом (а.с.206) ОСОБА_1 з 01.04.2009 року перебуває на обліку в УПФУ (а.с.14-17).

30.03.2009р. 01.04.2009 та 24.04.2009 року (а.с.239,243) ОСОБА_1 звернувся до начальника УПФУ із заявою про перерахунок пенсії відповідно до вимог ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», ч.2 ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів».

Листами від 12.06.2009 (а.с.240-242) та від 01.07.2009 року (а.с.3-4) відповідач відмовив ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з підстав, викладених у запереченні проти позову.

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції правильно застосував до правовідносин між сторонами відповідні їм норми матеріального права.

Статтею.49 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

- ч.4 ст.54 цього Закону в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

- п.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

- ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

- ст.67 цього Закону встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державною конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум», а також Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», згідно ст.1 якого, прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі, мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

З огляду на цю норму Конституції посилання відповідача на ті обставини, що пенсія повинна розраховуватися у відповідності із постановами Кабінету Міністрів України слід вважати необгрунтованим.

Право на пенсію та додаткову пенсію встановлює Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.13 якого передбачено збільшення пенсії інвалідам другої групи на 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; Закон України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», за ч.1 якого інвалідам війни другої групи виплачується щомісячна державна цільова допомога на прожиття у розмірі 50 гривень; а також Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розмір пенсій, встановлених законами, не підлягає зменшенню. Це гарантує ст.22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи наведене, посилання відповідача на зміни у визначенні розміру пенсій Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та «Про Державний бюджет України на 2011 рік» не заслуговують на увагу.

Частиною 2 ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» встановлено, що розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

Колегією суддів встановлено, що у відповідності із паспортом НОМЕР_3 виданим Старосамбірським РВ УМВСУ у Львівській області 15.07.1999 року ОСОБА_1 з 1983 року проживає у місті Старий Самбір, яке у відповідності із згаданим Законом віднесене до гірських населених пунктів. Ця обставина підтверджена також посвідченням НОМЕР_4 від 22.05.2001 року.

За таких обставин ОСОБА_1 має право на збільшення розміру пенсії, визначеної за правилами ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», - на 20%.

Відмова відповідача в перерахунку пенсії на користь ОСОБА_1 призвела до значного звуження обсягу його прав, які гарантовані цілою низкою законів для відповідної категорії громадян.

З метою захисту порушених прав ОСОБА_1 вірно задоволено його позовні вимоги у повному обсязі, проте із врахуванням встановленого судом при дослідженні пенсійної справи факту виплати відповідачем у березні 2011 року за виконавчим листом № 2-16 від 08.09.2010 року, виданим на підставі скасованої 26.03.2014 року постанови Старосамбірського районного суду від 19.02.2010 року та ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 12.07.2010 року перерахованої з 01.04.2009 року пенсії у сумі 123652.86 гривні.

А відтак, колегія суддів вважає що немає підстав для задоволення апеляційної скарги і погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам, прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Старосамбірському районі Львівської області - залишити без задоволення.

Постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 грудня 2014 року у справі №2а-16/10 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали виготовлений 08.04.2015р.