Справа № 826/6495/13-а
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 листопада 2014 року м. Київ № 826/6495/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І., суддів Качура І.А., Данилишина В.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника Державної казначейської служби України про зміну способу виконання судового рішення та заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим листом виданим у справі

за позовом ОСОБА_1
до Державної податкової службиа України третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство доходів і зборів України
про визнання протиправним та скасування наказу № 286-о від 05.04.2013, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:

Постановою від 03.07.2013по справі №826/6495/13-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Міністерства доходів і зборів України визнано протиправним і скасовано наказ Державної податкової служби України від 05 квітня 2013 року № 286-о про звільнення майора податкової міліції ОСОБА_1 (М-238957) з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ сектору діловодства та захисту інформації Управління внутрішньої безпеки Державної податкової служби України, поновлено майора податкової міліції ОСОБА_1 (М-238957) на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ сектору діловодства та захисту інформації Управління внутрішньої безпеки Державної податкової служби України.

Також постановлено стягнути з Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 05 квітня 2013 року до дня фактичного поновлення на роботі та відповідно до статті 256 КАС України постанову в частині поновлення майора податкової міліції ОСОБА_1 (М-238957) на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ сектору діловодства та захисту інформації Управління внутрішньої безпеки Державної податкової служби України та у частині стягнення з Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за один календарний місяць постановлено виконати негайно.

До суду надійшла заява представника Державної казначейської служби України про зміну способу виконання судового рішення шляхом визначення суми коштів, яка підлягає до стягнення на користь ОСОБА_1 з 05.04.2013 до дня фактичного поновлення на роботі. Також представник Державної казначейської служби України просить суд замінити боржника за вказаним виконавчим листом: Міністерство доходів і зборів України на його правонаступника Державну фіскальну службу України.

Заява вмотивована тим, що постановою від 03.07.2013 у справі №826/6495/13-а визначений період, за який підлягають до стягнення кошти, проте не вказано суми до стягнення. Державна казначейська служба України не наділена повноваженнями самостійно визначати суму до стягнення за виконавчими документами. Таким чином, є незрозумілим, яка сума коштів підлягає до стягнення на користь ОСОБА_1. Крім того заявник вказує, що Міністерство доходів і зборів України реорганізовано та правонаступником є Державна фіскальна служба України, що свідчить про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

Представник позивача та відповідача в судове засідання не прибули хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце вирішення справи.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору та Державної фіскальної служби України в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви оскільки судове рішення в частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу виконано, що підтверджується платіжним дорученням від 12.08.2014 №1244.

В судовому засіданні ухвалено про продовження вирішення заяви в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частина друга статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

Аналіз наведених правових норм вказує, що підставою для встановлення способу і порядку виконання рішення обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, зокрема відсутність у рішенні суду способу його виконання.

Зі змісту заяви про встановлення способу виконання судового рішення вбачається, що фактично заявник просить визначити суму, яка підлягає до стягнення на користь ОСОБА_1 з 05.04.2013 до дня фактичного поновлення на роботі.

Проте з матеріалів справи вбачається, що Міністерством доходів і зборів України платіжним дорученням від 12.08.2014 №1244 виплачено ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу. Факти виплати коштів позивачем (стягувачем) не заперечується, спору про суму належну позивачці до виплати не має.

Оскільки на час вирішення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення, таке судове рішення виконано суд не вбачає підстав для задоволення такої заяви.

В частині вимог про заміну боржника Міністерства доходів і зборів України на Державну фіскальну службу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Постановою Кабінету міністрів України від 21.05.2014 №160 "Про утворення Державної фіскальної служби" утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, при цьому реорганізовано Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.

Отже, Державна фіскальна служба України є правонаступником реорганізованого Міністерства доходів і зборів України.

Як зазначено вище, на час вирішення заяви про зміну сторони виконавчого провадження, таке судове рішення виконано, отже суд не вбачає підстав для задоволення заяви в частині заміни сторони виконавчого провадження з Міністерство доходів і зборів України на Державну фіскальну службу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 263, 264, ч. 4 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника Державної казначейської служби України про встановлення способу і порядку виконання судового рішення та заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, передбаченим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, за правилами, встановленими 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

В.М. Данилишин