Справа № П/811/414/15
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Справа №П/811/414/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградської області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася з позовом до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.10.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 34 961,46 грн., у тому числі 23 307,64 грн. основного платежу та 11 653,82 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у травні 2014 року нею сформовано податковий кредит на підставі податкових накладних виданих за господарською операцією з ТОВ «Рейнарз ЛТД», а тому висновок податкового органу про завищення податкового кредиту є безпідставним.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 завищено податковий кредит з ПДВ по операціях з придбання товарів від ТОВ «Рейнарз ЛТД». При цьому відповідач зазначає, що хімічна продукція придбана позивачем у ТОВ «Райнарз ЛТД» у подальшому реалізована ФОП ОСОБА_1 суб'єктам господарювання, залишок не реалізованого товару становить 23 307,64 грн.

Ухвалою від 15.04.2015 р. допущено заміну первинного відповідача - Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградської області на належного Світловодську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Кіровоградської області (а.с.186).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та заявив клопотання про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду подано клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.151).

На підставі усної ухвали, прийнятої в судовому засіданні 06.04.2015 р. та занесеної до журналу судового засідання (а.с.184), подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2014 р. посадовою особою Світловодської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області відповідно до наказу №703 від 14.10.2014 р. (а.с.137) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Рейнарз ЛТД» за травень 2014 року за результатами якої складено акт №440/1700/НОМЕР_1 від 14.10.2014 р., висновками якого, зокрема, є порушення ФОП ОСОБА_1, на думку відповідача, п.187.1 ст.187, п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим завищено суму податкових зобов'язань в розмірі 9 038,01 грн. та завищено суму податкового кредиту за травень 2014 р. на суму 30 271,27 грн. (а.с.10-36).

На підставі акта перевірки Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 24.10.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 34 961,46 грн., у тому числі 23 307,64 грн. основного платежу та 11 653,82 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.9).

Як встановлено судом, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням податковим органом визначено ФОП ОСОБА_1 грошове зобов'язання з податку на додану вартість з огляду на господарські операції позивача з ТОВ «Рейнарз ЛТД», які на думку Світловодської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області, не носять реального характеру.

Судом встановлено, що відповідно до договору поставки №5/5 від 05.05.2014 р. (а.с.38-39, 112-113) ФОП ОСОБА_1 у травні 2014 року придбавала у ТОВ «Рейнарз ЛТД» хімічну продукцію на суму 185 627,64 грн., у тому числі ПДВ - 30 937,94 грн., що підтверджується податковими та видатковими накладними (а.с.40, 42, 43, 45, 46, 48, 49, 51).

Транспортування придбаного товару здійснювалося позивачем власними транспортними засобами допущеними до перевезення небезпечних вантажів, що підтверджується товарно-транспортними накладними, свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів та трудовим договором між працівником (водієм автотранспортних засобів) та ФОП ОСОБА_1, свідоцтвами про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів (а.с.41, 44, 47, 50, 70-75, 159, 161, 162). При цьому відповідно до ліцензії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті серії НОМЕР_2 з 19.02.2014 р. ОСОБА_1 має право здійснювати внутрішні перевезення вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами (а.с.160).

Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено у готівковому порядку, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру (а.с.52-56).

За вищевказаними господарськими операціями ФОП ОСОБА_1 задекларувала податковий кредиту у травні 2014 року у розмірі 30 271,27 грн. (а.с.65-69).

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст.198.6 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Разом з тим, у пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку - покупця належно оформленої та виданої податкової накладної.

Таким чином, з огляду на письмові докази, які містяться в матеріалах справи суд дійшов висновку, що позивачем у травні 2014 року сформовано податковий кредит на підставі належно оформлених податкових накладних, виданих йому ТОВ «Рейнарз ЛТД», яке на час їх видачі зареєстроване платником податку на додану вартість, а тому, відповідно до вимог п.201.8 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України було зобов'язане виписувати податкові накладні.

Водночас суд наголошує, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено, що видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є, зокрема, оптова торгівля хімічними продуктами (а.с.89-91).

У відповідності до технічного паспорту у власності ФОП ОСОБА_1 знаходиться комплекс будівель до якого входять також складські приміщення та гараж (а.с.76-85).

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що товар придбаний у ТОВ «Рейнарз ЛТД» використовувався для реалізації контрагентами, при цьому на час проведення перевірки частина товару не була реалізована та знаходилася на складі. На підтвердження зазначених обставин позивачем надано до суду копії видаткових, податкових та товарно-транспортних накладних, банківських виписок (а.с.114-124, 163-183).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що витрати понесені позивачем за вищевказаними господарськими операціями з ТОВ «Рейнарз ЛТД» пов'язані з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1

Окрім того, суд зауважує, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податку від ведення такого обліку іншими особами, зокрема, від фактичної сплати його контрагентами податків до бюджету, від знаходження постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. При цьому питання віднесення певних сум до податкового кредиту не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Натомість у разі, якщо такі особи не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо таких осіб.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зміст зазначеної норми, при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків визначені податкові зобов'язання, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Світловодською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області не доведено фактів відсутності реального характеру господарських операцій позивача з ТОВ «Рейнарз ЛТД». Суду не були надані докази про встановлення таких фактів у рішеннях інших судів.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.10.2014 р. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відтак сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 827,00 грн. підлягає присудженню з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24 жовтня 2014 року, винесене Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів України у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 34 961,46 грн., у тому числі 23 307,64 грн. основного платежу та 11 653,82 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Присудити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1 (27500, АДРЕСА_1) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.М. Момонт