Справа № 146/163/15-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 146/163/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Семко Г.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

09 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та ззобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

10.02.2015 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Томашпільського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 20.02.2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 20.02.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15.12.2014 року позивачу було видано посвідчення серія НОМЕР_1 категорії 4 громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю.

29.12.2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, на що отримав відмову в зв'язку з непідтвердженістю постійної роботи або проживання в зоні посиленого радіологічного контролю.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови виходив з обгрунтованості позовних вимог позивача, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання роботи, але не більше 5 років.

Згідно з трудовою книжкою, позивач в період з 26 квітня 1986 року по 1 грудня 1992 року постійно працював на посаді електромонтера по експлуатації розподільних мереж СО «Томашпільській ЕМ».

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 8 грудня 2014 року, яке набрало чинності 23 грудня 2014 року, встановлено факт постійної роботи позивача в населених пунктах, які згідно Постанови Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23.07.1991 року, відносяться до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до архівної довідки Томашпільського районного трудового архіву від 11.12.2014 року № 422 наказом директора Вапнярського ВКП «Вінницянафтопродукт» смт. Вапнярка від 1 грудня 1992 року № 20 позивача прийнято на посаду слюсаря-електрика Томашпільської АЗС по 3 розряду з 1 грудня 1992 року. Наказом директора Вапнярської нафтобази смт. Вапнярка від 2 квітня 1997 року № 12 позивача переведено старшим оператором АЗС № 1 з 3 квітня 1997 року.

Окрім цього, довідкою від 29.12.2014 року виданої виконкомом Вапнярської селищної ради підтверджено факт проживання позивача в смт. Вапнярка з 16.11.2013 року.

Таким чином відповідно до ст.. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на 5 років.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду -без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2015 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г.

Сушко О.О.