Справа № 809/2196/13-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Львів Справа № 876/1837/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року по справі № 809/2196/13-а за позовом Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» до Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області про визнання незаконними та скасування акта перевірки та припису,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» (далі - ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод») звернулося до суду з адміністративним позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило визнати незаконними та скасувати акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 26 березня 2013 року № 09-01-015/332 та припис від 26 березня 2013 року № 09-01-015/332-323.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» подало апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що судом першої інстанції помилково встановлено правомірність оскаржуваних акта та припису, оскільки підприємство є збитковим, а тому всі наявні кошти спрямовуються на виплату заробітної плати та закупівлю необхідних для ведення господарської діяльності товарів, робіт (послуг).

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому на підставі пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що завідувачем сектору - державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області Возняк М.А. на підставі вимоги Івано-Франківської прокуратури проведена позапланова перевірка дотримання ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» вимог законодавства України про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт перевірки від 26 березня 2013 року № 09-01-015/332.

Даною перевіркою встановлено наступні порушення:

вимог частин 1, 2 статті 115 Кодексу законів про працю України та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці», а саме заробітна плата працівникам підприємства виплачується нерегулярно, із запізненнями. Станом на 19 березня 2013 року заборгованість із виплати заробітної плати за липень-листопад 2011 року, червень-серпень і жовтень-грудень 2012 року, січень 2013 року становила 1105422.98 грн. Заробітна плата до виплати за лютий 2013 року складала 156316.78 грн., а 07 березня 2013 року виплачено 104624.22 грн. Під час перевірки виплачено звільненим працівникам 5920.29 грн. заборгованої зарплати. Станом на 26 березня 2013 року заборгованість із виплати заробітної плати становила 1099502.60 грн.;

вимог частини 3 статті 115 Кодексу законів про працю України, частини 3 статті 24 Закону України «Про оплату праці», а саме виплата авансу працівникам в 2012 році та січні-березні 2013 року не проводилась взагалі;

вимог частини 4 статті 115 Кодексу законів про працю України, статті 21 Закону України «Про відпустки», а саме заробітна плата за час щорічної відпустки за три дні до її початку працівникам не виплачується;

вимог статті 116 Кодексу законів про працю України, а саме на підприємстві не проводився остаточний розрахунок зі звільненими працівниками в день звільнення, у зв'язку з чим станом на 26 березня 2013 року борг перед 13 звільненими працівниками становить 63115.48 грн.;

вимог пункту 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58, а саме працівники не ознайомлювались під розписку в особовій картці із кожним записом, що заносився до трудових книжок на підставі наказів про призначення на роботу, переведення і звільнення;

вимог частини 3 статті 32 Кодексу законів про працю України, а саме про зміну істотних умов праці згідно з наказами від 30 жовтня 2012 року № 119 та від 05 грудня 2012 року № 137 працівники не повідомлялись більше ніж за 2 місяці;

вимог частин 1, 2, 4 статті 95 Кодексу законів про працю України, частин 1, 2 статті 3 Закону України «Про оплату праці», а саме посадові оклади секретаря керівника, інспектора з кадрів, завідувача архіву (технічна бібліотека), двох завідувачів складом становлять по 1020.00 грн., тобто нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати;

вимог частини 2 статті 97 Кодексу законів про працю України, частини 1, 2 статті 15 Закону України «Про оплату праці», а саме умови оплати праці на 2012-2013 роки не визначені у колективному договорі;

вимог частини 5 статті 97 Кодексу законів про працю України, частини 3 статті 15 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата працівникам не виплачується в першочерговому порядку;

вимог статті 34 Закону України «Про оплату праці», а саме на підприємстві не проводилось нарахування та виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати працівникам при виплаті заборгованої заробітної плати;

вимог частини 5 статті 79 Кодексу законів про працю України, про дату початку відпустки працівників письмово повідомляють пізніше як за два тижні;

вимог частини 4 статті 80 Кодексу законів про працю України, а саме на підприємстві не надавались щорічні оплачувані відпустки повної тривалості протягом двох і більше років підряд.

Щодо проведеної перевірки та складеного акта перевірки зауважень та заперечень з боку позивача не було.

На підставі вказаного акта перевірки завідувачем сектору - державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області Возняк М.А. винесено припис від 26 березня 2013 року № 09-01-015/332-323, яким зобов'язано позивача у строк до 26 квітня 2013 року усунути порушення вимог статей 79, 80, 95, 97, 115, 116 Кодексу законів про працю України, статей 3, 15, 34 Закону України «Про оплату праці» та статті 21 Закону України «Про відпустки», а також розробити графік погашення заборгованості з виплати заробітної плати та забезпечити його виконання.

На виконання вимог вказаного припису позивачем на адресу відповідача надіслано довідку від 19 липня 2013 року про заходи, вжиті для його виконання.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року № 390, передбачено, що право проведення перевірок мають посадові особи Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

За результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства. Рішення Інспектора може бути оскаржене у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, відповідач вправі був здійснювати перевірку дотримання ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» вимог законодавства України про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування та у разі виявлення порушень - виносити припис про їх усунення.

Виявлені під час проведення перевірки ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» порушення вимог законодавства України про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями документів та позивачем не заперечуються.

Посилання позивача на збитковість ведення ним підприємницької діяльності як на підставу недотримання ним зазначених вище положень Кодексу законів про працю України, Закону України «Про оплату праці» та Закону України «Про відпустки» не може свідчити про наявність порушень вимог чинного законодавства з боку відповідача при проведенні перевірки та винесенні припису.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про правомірність припису завідувача сектору - державного інспектора праці Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області Возняк М.А. від 26 березня 2013 року № 09-01-015/332-323 та відсутність підстав для його скасування.

Що стосується вимоги позивача про скасування акта перевірки, на підставі якого було винесено зазначений вище припис, то така задоволенню також не підлягає з огляду на те, що акт перевірки не може порушувати права та/або охоронювані законом інтереси особи в публічно-правових правовідносинах, оскільки він не створює для підконтрольного суб'єкта жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжує для нього будь-яких обов'язків і є лише відображенням фактичних дій державних інспекторів праці щодо встановлених в ході перевірки порушень.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року по справі № 809/2196/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський