Справа № 2а-656/11/2070
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/9991/42514/11

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2015№ К/9991/42514/11
Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Маринчак Н.Є., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2011 у справі № 2а-656/11/2070

за позовом Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі газопромислового управління "Шебелінкагазвидобування"

до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство звернулось до суду з позовом, у якому поставлено питання визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції від 22.12.2010 № 15 про нарахування у картці особового рахунку платника податків по збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, пені у сумі 2 229 207,24 грн. за період з 03.12.2008 по 30.11.2009, та зобов'язати відповідача внести відповідні зміни у картці особового рахунку платника податків збору, що були здійснені на підставі оскаржуваного рішення.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволено.

Не погодившись із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, Державна податкова інспекція до Вищого адміністративного суду України подала касаційну скаргу.

У касаційній скарзі відповідач просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У поданих запереченнях на скаргу позивач просить у задоволенні скарги відмовити через її необґрунтованість, судові рішення залишити в силі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою донарахування позивачеві пені у картці особового рахунку платника податків стало рішення Державної податкової інспекції від 22.12.2010 № 15, прийняте за результатами проведення вибіркової перевірки правильності проведених облікових операцій в особових рахунках платників податків, оформленої актом від 15.12.2010 за затвердженою формою, зазначеною у додатку 1 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої наказом ДПА України від 18.07.2005 № 276.

У ході вказаної перевірки було встановлено, що через недоліки програмного забезпечення АІС "Облік податків і платежів" в частині нарахування пені на суми, що залишилися несплаченими внаслідок розірвання договору про розстрочення 02.12.2008, при погашенні платником податків суми такого податкового боргу у 2009 році не відбувалося нарахування пені у розмірах, передбачених ст. 16 Закону України від 21.12.2000 № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Судами також встановлено, що відомості зазначені у розрахунку нарахування пені щодо сплати податкового боргу не відповідають дійсності. Зокрема, самостійно узгоджені платником податків податкові зобов'язання у 2008 році, які за твердженням податкового органу залишилися несплаченими, оскільки 02.12.2008 було розірвані укладені договори про розстрочення, на протязі дії вказаних договорі та додаткових угод до цих договорів про зміну графіків погашення сплачувались своєчасно. Своєчасна сплата позивачем розстроченої суму податкового боргу підтверджено платіжними документами, які містять в матеріалах справи. При цьому, призначення платежів було чітко зазначене у вищевказаних платіжних дорученнях.

Розв'язуючи спір та визнаючи правомірними позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій, крім іншого, виходили з того, що податковий орган не має правових підстав здійснювати зміну зазначених платником податку в платіжних документах призначення платежів, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства таке право належить виключно платнику податків.

Так, згідно п. 7.7 ст. 7 Закону № 2181-ІІІ податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

В той же час, ні вказана норма, ні інші норми податкового законодавства не встановлюють можливість органу державної податкової служби змінювати зазначені платником податку в платіжних документах призначення платежів, а узгоджені ним в податковій декларації податкові зобов'язання звітного періоду, не звільняють такого платника від обов'язку сплати поточних податкових зобов'язань за наявності в нього податкового боргу та не позбавляють права податкового органу вживати передбачених заходів щодо його стягнення.

За таких обставин переглянуті судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі відповідають приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова відхилити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2011 у справі № 2а-656/11/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Н.Є. Маринчак

А.О. Рибченко