Справа № 2270/8428/11
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2015р. м. Київ К/9991/17946/12

30.03.2015 м.Київ № К/9991/17946/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.07.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012

у справі № 2270/8428/11

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.07.2011, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської ОДПІ Хмельницької області №/0 від 10.03.2011.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про відмову в позові, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони представників у судове засідання касаційної інстанції не направили, про час ті місце розгляду справи повідомлені. Відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, безвідносно до висновків судів попередніх інстанцій, виходячи з такого.

Відповідачем проведена планова документальна перевірка з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 12.11.2007 по 30.09.2010, результати якої оформлені актом перевірки №7/173/НОМЕР_1 від 21.02.2011.

Перевіркою встановлено, що у період з 01.01.2008 по 31.12.2008 позивачка була платником єдиного податку та отримала виручку від реалізації товарів (робіт, послуг) за вказаний період в сумі 463140,0 грн.; з 01.01.2009 по 30.09.2009 позивачка перебувала на загальній системі, дохід не отримувала; у 4 кварталі 2009 року зареєстрована платником єдиного податку та отримала виручку від реалізації товарів (робіт, послуг) за період з 01.10.2009 року по 30.09.2010 року в сумі 726450,30 грн.

За висновками відповідача, отримавши за період з 01.01.2008 по 31.12.2008, як платник єдиного податку виручку в сумі 463140,0 грн., позивачка зобов?язана була зареєструватись платником ПДВ з 01.01.2009, щомісячно з вказаної дати подавати податкові декларації з ПДВ та сплатити податок на додану вартість в сумі 145290,0 грн. з отриманої виручки від реалізації товарів, робіт та послуг у загальній сумі 726450,30 грн., за період з 01.10.2009 по 01.10.2010, під час перебування на спрощеній системі оподаткування.

Таким чином, позивачем допущено порушення вимог пп.2.3.1 п.2.3 ст.2, пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 та п. 9.3 і п.9.4 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (далі Закон України № 168/97-ВР) та заниження податкового зобов?язання з податку на додану вартість на суму 145290,0 грн., а також, в порушення п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов?язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», не подавались декларації з ПДВ за лютий 2009 року-вересень 2010 року.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення яким збільшено податкове зобов?язання з податку на додану вартість в сумі 185012,50 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 145290,00 грн. та штрафними санкціями в сумі 39722,50 грн.

За наслідками адміністративного оскарження скарга платника залишена без задоволення, податкове повідомлення-рішення - без змін.

Спеціальним законодавством, зокрема, Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» запроваджено спрощену систему оподаткування, обліку та звітності для суб'єктів малого підприємництва, пунктом першим статті 1 якого передбачається надання фізичним особам права перебувати на такій системі оподаткування за умови, якщо вони здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500000 грн.

У пункті четвертому статті 1 цього Указу встановлено, що виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Відповідно до статті 5 Указу у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Зазначене слід тлумачити так, що суб'єкт господарювання, отримавши на власний розрахунковий рахунок суму, яка перевищує встановлений Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» розмір виручки, а саме 500000 грн., повинен перейти на загальну систему оподаткування, оскільки перебування на спрощеній системі оподаткування залежить від обсягів виручки.

Поширення загальної системи оподаткування, зокрема, положень Закону України «Про податок на додану вартість», на платника можливе з моменту перевищення розміру виручки визначеного статтею 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», оскільки до цього часу він не є платником податку на додану вартість.

Відповідно до вимог підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість» особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у том числі з використанню локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Таким чином, за не підтвердження факту перевищення позивачем встановленого підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість» граничного обсягу оподатковуваних операцій після переходу на загальну систему оподаткування з досягненням якого пов'язується обов'язок зареєструватись платником податку на додану вартість та з його сплати, визначення податкових зобов'язань з податку на додану вартість є безпідставним.

Оскільки відповідачем не встановлено перевищення позивачем граничного розміру виручки, визначеного статтею 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», з яким пов?язується право перебування на спрощеній системі оподаткування у період з 01.01.2008 по 31.12.2008, з 01.10.2009 по 31.12.2009 та з 01.01.2010 по 30.09.2010, доводи податкового органу про існування у позивача обов?язку зареєструватись платником податку на додану вартість та подавати податкову звітність з цього податку є безпідставними.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок не є платником податку на додану вартість.

За встановлених обставин, доводи касаційної скарги відповідача не можуть бути підставою для скасування постановлених у справі судових рішень з наведених в ній мотивів.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.07.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун