Справа № 2а-1028/10/0546
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2015р. м. Київ К/9991/41234/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду (далі - УПФ) України в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області про визнання дій неправомірними за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року

в с т а н о в и л а :

У червні 2010 року ОСОБА_4 в Совєтському районному суді м. Макіївки Донецької області пред'явила позов до УПФ України в Совєтському районі

м. Макіївки Донецької області про визнання дій неправомірними.

Просила визнати незаконними дії відповідача з нарахування їй страхових внесків до Пенсійного фонду та недійсними акт від 31 травня 2010 року

№ 1 "Розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (додаток № 25), на підставі якого відповідач направив їй вимогу про сплату боргу в сумі 5357,60 грн.

Постановою Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 01 вересня 2010 року позов задоволено.

Визнано незаконним акт від 31 травня 2010 року № 1 "Розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (додаток № 25), на підставі якого УПФ України в Совєтському районі

м. Макіївки Донецької області направило ОСОБА_4 вимогу про сплату боргу в сумі 5357,60 грн.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року апеляційну скаргу УПФ України в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області задоволено.

Постанову Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 01 вересня 2010 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

З судовим рішенням апеляційного суду не погодилася ОСОБА_4, вона подала до суду касаційну скаргу.

В обґрунтування касаційної скарги послалася на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить скасувати ухвалене у справі рішення апеляційного суду та залишити без зміни постанову Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 01 вересня 2010 року.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем та займається підприємницькою діяльністю.

В акті перевірки від 31 травня 2010 року № 1, проведеної працівниками УПФ України в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області, відображені порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), а саме не надання звітності до Управління за 2005, 2008, 2009 роки та надання недостовірної звітності за 2006, 2007 роки.

На підставі акту ОСОБА_4 направлена вимога про сплату боргу в сумі 5357,60 грн. страхових внесків.

Вирішуючи даний спір суд апеляційної інстанції виходив із того, що рішення УПФ України в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на повно та всебічно з'ясованих обставинах у справі та є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 1058 одним із принципів загальнообов'язкового державного пенсійного страхування є обов'язковість страхування фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності і рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи зі змісту пункту 3 статті 11 Закону № 1058 загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. До членів сімей фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, належать: дружина (чоловік), батьки, діти та інші утриманці, які досягли 15 років, не перебувають у трудових або цивільно-правових відносинах з такою фізичною особою-суб'єктом підприємницької діяльності, але разом з ним здійснюють підприємницьку діяльність і отримують частину доходу від заняття цією діяльністю.

Частиною першою статті 15 Закону № 1058 передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 17 Закону № 1058 страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до частин третьої, четвертої та шостої статті 18 Закону № 1058 страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування та визначені Законом України «Про систему оподаткування», на них не розповсюджуються норми податкового законодавства. Страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів, не підлягають вилученню з Пенсійного фонду або з Накопичувального фонду і не можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, фізичні особи-підприємці є страхувальниками в розумінні статті 14 Закону №1058 і зобов'язані сплачувати страхові внески у встановленому законом порядку незалежно від того, за якою схемою сплачуються податки (загальною чи спеціальною - єдиний податок), оскільки зазначеними нормами Закону № 1058 забезпечено рівні умови пенсійного страхування. Будь-яких виключень для окремих категорій підприємців щодо цього правила норми закону не містять.

Є вірним висновок апеляційного суду, що та обставина, що позивач є пенсіонеркою не звільняє та не надає пільг з нарахування та сплати страхових внесків, оскільки вона продовжує працювати, тобто займаються підприємницькою діяльністю від якої отримує певний дохід, про що позивач не заперечує..

Особа, яка набула статусу пенсіонера і продовжує працювати (є суб'єктом підприємницької діяльності) являється суб'єктом системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, оскільки приписи цього Закону № 1058 не передбачають пільг щодо сплати страхових внесків до солідарної системи пенсійного забезпечення для працюючих пенсіонерів.

Судове рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування чи зміни немає.

Доводи касаційної скарги правильність висновку суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржувану постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області про визнання дій неправомірними - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.