Справа № 0907/9696/12
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2015р. м. Київ К/800/60257/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 липня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2011 року по справі № 0907/2-а-13805/2011 шляхом зміни зобов'язання відповідача нарахувати і виплатити пенсію на стягнення з відповідача суми нарахованої пенсії.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 липня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року, у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що постановою Івано-Франківського міського суду від 08 листопада 2011 року, яка набрала законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано, частково задоволено позов ОСОБА_4 до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої суми разової щорічної допомоги як учаснику війни, зобов'язано Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_4 недоплачену суму разової щорічної допомоги як учаснику війни згідно частини 5 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2011 рік, виходячи до розміру мінімальної пенсії за віком, визначеному частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому статтею 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» з урахуванням сум фактично отриманої ним такої допомоги.

На виконання постанови суду 04 січня 2012 року Івано-Франківським міським судом за заявою ОСОБА_4 видано виконавчий лист за № 0907/2а-13805/2011, який звернуто до виконання у підрозділі примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківської області.

Департаментом соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради проведено розрахунок, відповідно до якого сума недоплаченої ОСОБА_4 разової щорічної допомоги становить 2172 грн. 00 коп. Однак виконавчий лист в частині зобов'язання провести виплату ОСОБА_4 недоплаченої суми разової щорічної допомоги не виконаний.

Начальник Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради повідомив державного виконавця, що провести виплату допомоги департамент немає можливості, оскільки з державного бюджету виділяються кошти на виплати поточних платежів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» не передбачені кошти на виплату разової щорічної допомоги.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання позивача про зміну способу виконання рішення суду шляхом зміни зобов'язання відповідача нарахувати і виплатити одноразову допомогу та стягнення з відповідача суми нарахованої допомоги, зазначив, що викладені у клопотанні вимоги, у випадку їх задоволення, можуть змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що є недопустимим у відповідності до діючого законодавства.

Суд апеляційної інстанції із висновком суду першої інстанції погодився та залишив ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 липня 2012 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду погоджується із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами пункту 2 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (пункт 2 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України).

Здійснивши системний аналіз резолютивної частини постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 липня 2011 року та вищенаведених процесуальних норм, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що зобов'язання, покладені на відповідача судом першої інстанції, є позовними вимогами як обраним позивачем видом захисту порушених прав, які суд задовольнив.

За таких обставин позивач просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанції повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права та прийшли до правильного висновку, що заява позивача про зміну способу виконання рішення суду шляхом зміни зобов'язання відповідача нарахувати і виплатити пенсію на стягнення з відповідача суми нарахованої пенсії задоволенню не підлягає, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухвалені судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм процесуального права при ухвалені судових рішень, а тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 224, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 липня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять дні після направлення її копій особам і оскарженню не підлягає.

Судді: