Справа № 826/3525/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 квітня 2014 року м. Київ № 826/3525/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю. при секретарі судового засідання Непомнящій А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ГУ МВС України в Київській області про залишення позовної заяви без розгляду та клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків звернення до суду у адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м.Києві
про визнання наказ №772 о/с від 26.12.2011, поновлення на посаді,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління МВС України у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить суд визнати нечинним наказ № 772 о/с від 26.12.2011 року про звільнення ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Святошинського РУ м. Києва ГУ МВС України в м. Києві, поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Святошинського РУ м. Києва ГУ МВС України в м. Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 26.03.2014 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/3525/14 та призначено до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні 25.04.2014 року представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропущенням місячного строку звернення до суду. Мотивуючи підстави залишення позовної заяви без розгляду, відповідачем зазначено, що 27.12.2011 року позивача було ознайомлено з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що свідчить підпис позивача, що, в свою чергу, свідчить про пропущення останнім строків звернення до суду. За таких обставин, посилаючись пропущення місячного строку, встановленого частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач просить суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні 25.04.2014 року заперечили проти залишення позовної заяви без розгляду, зазначивши, що про своє звільнення дізнався у 27.02.2014 року від захисника по кримінальній справі, з наказом про звільнення під час перебування під вартою у Київському СІЗО ознайомлений не був.

Для надання належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строків звернення судом оголошено перерву до 28.04.2014 року та витребувано від позивача відповідні докази.

В судовому засіданні 28.04.2014 року позивачем повторно подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, мотивоване тим, що в період з 12.09.2011 року по 17.12.2013 року незаконно утримувався під вартою в Київському слідчому ізоляторі і тому не мав ніякої можливості своєчасно звернутися з позовом до суду. Крім того, про наявність спірного наказу позивачу стало відомо лише 27.02.2014 року.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши встановлені обставини справи, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає клопотання про залишення позовної заяви без розгляду не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Пункт 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV.

Відповідно до статті 21 зазначеного Закону дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено старшим прямим начальником, який має право накладати дисциплінарні стягнення. Старший прямий начальник у разі надходження заяви про поновлення пропущеного строку подання скарги повинен всебічно та об'єктивно розглянути її і прийняти відповідне рішення не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Із змісту наведеної норми Закону видно, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено в порядку підлеглості. Цим спеціальним Законом строки звернення до суду за захистом порушеного права не встановлені.

Право особи оскаржити до суду рішення про звільнення зі служби (або з посади) з ініціативи адміністрації регулюється названими законами, Дисциплінарним статутом, тобто спеціальним законодавством і порядок передбачений КЗпП для вирішення індивідуальних трудових спорів, і норми законодавства про працю, що регулюють припинення трудових відносин, до цих правовідносин не застосовуються.

Разом з тим, строки звернення до адміністративного суду визначені статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Матеріали справи свідчать, що постановою слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Колісником С.А. від 10.10.2011 року відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ч.3 ст.364, ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12.10.2011 року відносно позивача обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 17.12.2013 року запобіжний захід щодо позивача (тримання під вартою) залишено без змін, продовжено строк тримання під вартою до 14.02.2014 року. Визначено ОСОБА_1 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов'язків, у розмірі 100 мінімальних заробітних плат, що становить 114700,00 грн., після внесення якої ОСОБА_1 підлягає звільненню в під варти в порядку, передбаченому ч.4 ст.202 КПК України.

Судом встановлено, що 21.01.2014 року представник позивача звернувся із адвокатським запитом до Головного управління МВС України в м. Києві про направлення копії витягу з наказів про звільнення ОСОБА_1 Листом від 30.01.2014 року представнику позивача направлено витяг з наказу про звільнення. Згідно журналу обліку відправки листві простою поштою зазначений витяг направлено представнику позивача 31.01.2014 року.

В клопотаннях про поновлення строків звернення до суду та поясненнях, наданих в судовому засіданні позивач стверджує, що дізнався про наявність спірного наказу 27.02.2014 року.

Відповідно до відмітки служби діловодства суду адміністративний позов подано через канцелярію 19.03.2014 року.

Слід зазначити, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно заперечень відповідача, 27.12.2011 року позивача ознайомлено зі спірним наказом.

Проте, позивач в судових засіданнях та письмових поясненнях стверджував, що зі спірним наказом його не ознайомили, спірних наказів він не бачив і не розписувався про ознайомлення з ними. На висновку службового розслідування написав, що не погоджується з ним, а не ставив підпис про ознайомлення з наказом.

Суд враховує, що про своє звільнення позивач дізнався у 27.02.2014 року від представника, тому звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва в строки, передбачені КАС України.

Представником відповідача надано копію спірного наказу із підписом позивача про ознайомлення 27.12.2011 року на зворотному боці. Проте, що позивач спростовує ознайомлення із наказом 27.12.2011 року, зазначає про те, що йому не дали можливості ознайомитись з ним. Крім того, судом враховано, що в період з 12.10.2011 року по 17.12.2013 року позивач перебував під вартою у Київському СІЗО.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

В даному випадку, звертаючись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління МВС України в м.Києві про скасування наказів та поновлення на роботі, позивачем подано клопотання по поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Суд зазначає, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Суд поновлює або продовжує строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку. Аналіз цієї норми Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про відсутність приблизного переліку поважних причин, за наявності яких може бути поновлено строк, закон покладає вирішення цього питання на суд.

Дослідження строку звернення до суду у справах щодо проходження та звільнення з публічної служби здійснюється на основі глибокого та уважного вивчення всіх обставин конкретної справи.

За таких обставин, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва причини пропуску строку звернення до суду позивачем є поважними, а відтак, клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду підлягає задоволенню, а клопотання відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями статей 99, 100, 160, 165, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Головного управління МВС України в м. Києві про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування наказів та поновлення на посаді - відмовити.

2.Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду.

3 Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду, визнавши причини пропуску поважними.

Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про поновлення строку звернення до суду, окремо не оскаржується. Проте, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідком розгляду справи.

Суддя К.Ю. Гарник