Справа № 804/2839/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2015 р. Справа № 804/2839/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Будбізнессервіс» про стягнення коштів за податковимборгом, -
17 лютого 2015 року Західно-Донбаська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Будбізнессервіс» (далі - відповідач) з вимогами про стягнення коштів з Приватного підприємства «Будбізнессервіс» в розмірі податкового боргу з рахунків у обслуговуючих відповідача банках на загальну суму 322 551,55грн.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився; належність повідомлення відповідача про судовий розгляд справи підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомлено, будь-яких клопотань або заперечень на позов надано не було.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Приватне підприємство «Будбізнессервіс» перебуває на податковому обліку в Західно-Донбаській ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області з 05.09.2005 р. за номером 3236.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с.10) станом на 10.02.2015 року за підприємством рахується недоїмка по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 173 395,2грн.(код бюджетної класифікації 11021000) та 149 156,35грн. - з податку на додану вартість (код бюджетної класифікації 14010100).
Як встановлено матеріалами справи, податковий борг, що заявлений у даній справі до стягнення, утворився згідно податкових повідомлень-рішень від 04.04.2013 р., а саме:
Також, матеріалами справи встановлено, що між позивачем на відповідачем 25.06.2013 року укладався договір №9/19 про розстрочення суми податкового боргу, який не припинено в установленому порядку та не розірвано.
За умовами договору платнику - Приватному підприємству «Будбізнессервіс» суму податкового боргу у розмірі 151 014,76грн. (48 529,94грн. - податку на прибуток та 102484,82грн. - ПДВ) розстрочено під проценти строком з 26.06.2013 р. по 26.12.2013р. рівними частинами по 25 169,13грн.
Також, матеріалами справи встановлено, що контролюючим органом неодноразово протягом 2014 року здійснювались камеральні перевірки податкової звітності відповідача з ПДВ.
За результатами перевірки складено акт від 26.08.2014 р. №124/04-10-15-01-21-33588306.
За висновками акту платником порушено пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, а саме не подано податкову декларацію з ПДВ за червень, липень 2014 р. по граничному строку подання.
Копія акту від 26.08.2014 р. №124/04-10-15-01-21-33588306 направлена відповідачу рекомендованим поштовим відправленням про вручення, проте конверт з вмістом вказаного поштового відправлення повернувся відправнику з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».
За результатами перевірки складено акт від 27.08.2014 р. №137/04-10-15-01-21/33588306.
Копія акту від 27.08.2014 р. №137/04-10-15-01-21/33588306 направлена відповідачу рекомендованим поштовим відправленням про вручення,проте конверт з вмістом вказаного поштового відправлення повернувся відправнику з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».
Копії податкових повідомлень-рішень направлені підприємству рекомендованим поштовим відправленням, проте конверт з вмістом вказаного поштового відправлення повернувся відправнику з відміткою пошти про невручення.
На виконання положень ст.59 Податкового кодексу України Західно-Донбаською ОДПІ відносно відповідача 27.11.2013. р. сформовано податкову вимогу про сплату боргу №297-15 на суму 25 332,58грн.
Податкова вимога направлена відповідачу та отримана 07.12.2013 р.
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми боргу надано не було.
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
За правилами ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 57.3, 57.4 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому ст.43 цього Кодексу.
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно до вимог п. 58.3 ст. 58, п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Згідно п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направлено до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Законодавець чітко визначив порядок дій контролюючих органів в разі виявлення податкового боргу у господарюючого суб'єкта, що передують стягненню цього боргу в судовому порядку.
Отже, на даний час є таке, що набуло законної сили, судове рішення у справі №804/8180/13-а, яким визнано правомірність нарахування відповідачу податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 150 196грн. та 113 784 грн. - з ПДВ, в т.ч. штрафних санкцій.
Докази оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в адміністративному або судовому порядку відсутні. Сума штрафних санкцій не сплачена в строк, визначений Податковим кодексом України, тому набула статусу боргу.
Більш того, рішення від 25.06.2013 р. №9/19 про розстрочення суми податкового боргу у розмірі 151 014,76грн. під проценти строком з 26.06.2013 р. по 26.12.2013р. рівними частинами по 25 169,13грн., не припинено в установленому порядку.
Нарахування платежів за рішенням від 25.06.2013 р. №9/19 та пені за користування розстроченням цілком обґрунтоване.
Надіслання відповідачу податкової вимоги підтверджується матеріалами справи. Докази оскарження вимоги №297-15 від 27.11.2013. р. на суму 25 332,58 грн. відсутні.
Позивачем здійснені всі передбачені чинним законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу з відповідача 322 551,55грн. (в тому числі 173 395,2грн. - по податку на прибуток та 149 156,35грн. - по ПДВ).
Відповідно до положень ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника, або за рахунок готівки, що належить такому платнику, або шляхом надання дозволу суду на погашення усієї суми заборгованості за рахунок майна платника податків. Таким чином, вказані заходи стягнення податкового боргу мають застосовуватись податковим органом в порядку зазначеної черговості.
Враховуючи викладене, з урахуванням встановленого Податковим кодексом України правила черговості вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Будбізнессервіс» про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме, кошти у розмірі 322 551,55грн. підлягають стягненню з рахунків відповідача в обслуговуючих банках.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Будбізнессервіс» про стягнення податкового боргу - задовольнити в повному обсязі.
-149 156,35грн. - з податку на додану вартість (код бюджетної класифікації 14010100);
-173 395,2грн. - з податку на прибуток приватних підприємств (код бюджетної класифікації 11021000).
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 06.04.2015 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді О.С. Рябчук О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова