Справа № 357/17703/14-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в у Білоцерківському районі Київської області про визнання бездіяльності відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати пенсії, визнання протиправною відмову щодо нарахування та виплати пенсії, зобов'язання здійснити нарахування та виплату державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, а також доплати до пенсії за проживання у зоні гарантованого добровільного відселення , у відповідності до ст. ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та надбавки, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2014 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, позивач - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. При цьому, апелянт посилається на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та отримує пенсію по 2 групі інвалідності від захворювання, пов'язаного з аварією на Чорнобильській АЕС, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, позивач є особою, що належить до соціальної категорії громадян «діти війни», у розумінні ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а тому на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що громадянам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, провадиться доплата у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Нормами ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 2 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» встановлено підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

В силу п. 17 ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Згідно абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Разом з тим, починаючи з 01 січня 2014 року, Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції від 16 січня 2014 року не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема статті 39, 50, 54 даного Закону, та Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

При цьому, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року, який набрав чинності 02 серпня 2014 року, встановлено, що норми і положення ст. ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного Фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, починаючи з 03 серпня 2014 року, розміри пенсій передбачених ст. ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та розмір доплати згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» обмежується вимогами Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року в редакції Закону України від 03 серпня 2014 року.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01 січня 2014 року до набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», тобто до 02 серпня 2014 року застосуванню підлягають норми статей 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач має право на перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії, а також доплати до пенсії, у відповідності до положень ст. ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» до 02 серпня 2014 року включно, а тому відмова відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу є неправомірною.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що з адміністративним позовом позивач звернулась 29 листопада 2014 року, що підтверджується відтиском штемпелю на конверті.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, позовні вимоги позивача за період з 01 січня 2014 року по 28 травня 2014 року підлягають залишенню без розгляду.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення адміністративного позову, оскільки позивач має право на перерахунок та виплату перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії, а також доплати до пенсії, у відповідності до положень ст. ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та надбавки згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 29 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову частково.

Відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає, як таке, що постановлене за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в справах, розгляд яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 183-2, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2014 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_3 основної та додаткової пенсії, а також доплати до пенсії, у розмірах визначених ст. ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та підвищення до пенсії, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 29 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 доплату до пенсії за проживання у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі двох мінімальних заробітних плат, згідно ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 29 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 основної пенсії по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсії за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 29 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 29 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги ОСОБА_3 за період з 01 січня 2014 року по 28 травня 2014 року залишити без розгляду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.