Справа № 826/12047/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Старової Н.Е.,

суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.06.2014 №2011336.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС Укрїни.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.06.2014 №2011336, яким ОСОБА_2, на підставі п.286.5 ст.286 ПК України, визначено грошове зобов'язання із земельного податку з фізичних осіб за 2014 рік у сумі 12192, 32 грн.

Згідно з пп.14.1.72 ПК України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу).

Статтею 269 ПК України визначено, що платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно з положеннями пунктів 270.1 ст. 270 ПК України, а також п. 271.1 ст. 271 ПК України, об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Позивачу на підставі свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості (серія НБ № 000010 від 06.03.2001) належить будинок площею 79.4 кв. м. у місті Києві по вул. Червонофлотська, 3-а.

Згідно з п.п.287.6, 287.8 ст.287 ПК України, при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Разом з тим, відповідно до пп.281.1.5 п.281.1 та п.281.2 ст.281 ПК України, від сплати податку звільняються, в тому числі, фізичні особи, визнані законом особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Звільнення від сплати податку за земельні ділянки, передбачене для відповідної категорії фізичних осіб п.281.1 цієї статті, поширюється на одну земельну ділянку за кожним видом використання у межах граничних норм.

Правила звільнення від сплати податку передбачають, що особа має право на пільгу по сплаті податку щодо наявних в неї земельних ділянок кожного з перелічених видів використання по одному разу.

Судом першої інстанції вірно вказано, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, 2 категорії, що підтверджується наявною у справі копією посвідчення серії А № 111183. Крім того, матеріалами підтверджується, що позивач не є фізичною особою-підприємцем, що також встановлено судом першої інстанції.

Зважаючи на наведені вище норми податкового та земельного законодавства, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем протиправно, оскільки позивач не має статусу фізичної особи-підприємця, а отже вимоги п. 286.2 ПК України на нього не розповсюджуються, що виключає можливість порушення позивачем, як фізичною особою, вимог даної норми; та має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, в силу положень п.п.281.1.5 ПК України, має пільги щодо плати на землю та сплати земельного податку, що контролюючим органом враховано не було.

Вказані обставини також встановлені постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2014 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2014 року у справі №826/19527/13-а, на які було подано касаційну скаргу, проте ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.07.2014 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження, оскільки викладені доводи в касаційній скарзі не викликали необхідності перевірки матеріалів справи з урахуванням специфіки спірних правовідносин, повноти встановлення судами фактичних обставин справи, та практики ВАС України у цій категорії справ.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали, та встановивши обставини справи, колегія суддів вважає, шо відповідачем не доведено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.06.2014 №2011336 прийняте згідно вимог закону, та з урахуванням обставин справи, а тому позовні вимоги правомірно задоволені судом першої інстанції.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб'єкт владних повноважень всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України не надав до суду належні докази правомірності своїх дій та не обгрунтував їх у встановленому законом порядку.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушення норм матеріального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 25.11.2014 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Чаку Є.В.

Файдюк В.В.