Справа № 2а-11672/11/2670
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2015р. м. Київ К/9991/37256/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державного казначейства України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною за касаційною скаргою Головного управління Державного казначейства (далі - ГУДК) України у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду

м. Києва від 29 листопада 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року ОСОБА_4 в Окружному адміністративному суді

м. Києва пред'явив позов до ГУДК України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 жовтня 2010 року у справі № 2а-9714/10/2670 його адміністративний позов до ДПІ У Дніпровському районі

м. Києва задоволено частково. Зобов'язано ДПІ у Дніпровському районі м. Києва направити до ГУДК в м. Києві розрахунок суми податкового кредиту у розмірі

1226,25 грн. для зарахування ГУДК в м. Києві вказаної суми на його користь. В частині позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на його користь штрафу у відповідності до вимог пункту 20.4. Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" відмовлено з огляду на те, що відповідно до вказаної норми закону нарахування таких штрафів самостійно здійснюється органом Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначив, що ним 13 січня 2010 року до ДПІ у Дніпровському районі

м. Києва подано декларацію про доходи, одержані за минулий рік, разом з додатком №2, а саме "Розрахунком суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податків або сплаті до бюджету, в тому числі у зв'язку з нарахуванням податкового кредиту". При цьому на виконання зазначеного рішення суду, яке залишено в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2011 року, остаточне повернення податкового кредиту відбулось тільки 20 червня 2011 року, що підтверджується квитанцією про видачу готівки від 20 червня 2011 року.

Затримка повернення суми надмірно сплаченого податку склала більш ніж 91 день, що дає підстави для нарахування відповідачем штрафу.

Просив зобов'язати ГУДК України у м. Києві виконати вимоги чинного законодавства України щодо виплати штрафу за неповне або несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку, у тому числі внаслідок застосування права на податковий кредит, на користь платника податку, при затримці від 91 календарного дня, наступного за останнім днем граничного строку її виплати, - у розмірі 100 відсотків від такої суми відповідно до вимог пунктів 20.4.2, 20.4.3. Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2011 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року, позов задоволено.

Зобов'язано ГУДК України у м. Києві нарахувати та виплатити штраф на користь позивача у розмірі 1 266,25 грн. у відповідності та порядку передбаченому у Наказі Державного Казначейства України від 04 травня 2005 року № 82 "Про затвердження форми рішення та Порядку перерахування штрафів за неповне або несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб" відповідно до Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку нарахування штрафів за неповне або несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб".

Не погоджуючись з рішеннями судів ГУДК України у м. Києві подало касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 жовтня 2010 року, залишеним в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2011 року, у справі

№ 2а-9714/10/2670, адміністративний позов ОСОБА_4 до ДПІ у Дніпровському районі м. Києва про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення штрафу задоволено частково.

ДПІ у Дніпровському районі м. Києва зобов'язано направити до ГУДК в м. Києві розрахунок суми податкового кредиту у розмірі 1226,25 грн. для зарахування ГУДК в м. Києві вказаної суми на користь позивача.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що на момент розгляду справи Наказ Державного Казначейства України від 04 травня 2005 року № 82 "Про затвердження форми рішення та Порядку перерахування штрафів за неповне або несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб", відповідно до якого відбувалося нарахування штрафу, був чинним та обов'язковим до виконання відповідачем, а тому, ніяких перешкод для реалізації права позивача на отримання штрафу за несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку, у тому числі внаслідок застосування права на податковий кредит у розмірі 100 відсотків від такої суми, не існувало.

Така правова позиція судів є правильною, оскільки вона ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Так, відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із пунктом 18.8 статті 18 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", сума коштів, яка підлягає поверненню платнику податку, зараховується на його банківський рахунок, відкритий у будь-якому комерційному банку, або надсилається поштовим переказом на адресу, визначену у декларації, протягом 60 календарних днів від дня отримання такої декларації.

Відповідно до підпункту 20.4.2 цього Закону за неповне або несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку, у тому числі внаслідок застосування права на податковий кредит, на користь платника податку сплачуються такі штрафи: якщо платник податку не отримує таку суму у строк, визначений цим Законом, при затримці від 91 календарного дня, наступного за останнім днем граничного строку її виплати, - у розмірі 100 відсотків від такої суми. Нарахування таких штрафів самостійно здійснюється органом Державного казначейства України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За підпунктом 20.4.3 цього ж Закону, повернення суми надміру сплаченого податку, у тому числі внаслідок застосування права на податковий кредит та штрафів відповідно до підпункту 20.4.2 цього пункту здійснюється органом державного казначейства з рахунку, на який зараховується цей податок до його розподілу між рівнями відповідних місцевих бюджетів.

Згідно із пунктом 4.5 Інструкції про порядок нарахування платником податку податкового кредиту щодо податку з доходів фізичних осіб, затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації України від 22 вересня 2003 року № 442, сума коштів, яка підлягає поверненню платнику податку, зараховується на його банківський рахунок, відкритий у будь-якому комерційному банку або надсилається поштовим переказом на адресу, визначену у декларації протягом 60 календарних днів від дня отримання такої декларації.

Пунктом 4.6 даної Інструкції визначено, що, особою, яка несе відповідальність за неповне або несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку, у тому числі внаслідок застосування права на податковий кредит є: податковий орган, який порушує строки подання розрахунку такої суми або занижує його розмір; орган Державного казначейства України, що порушує строки такого повернення або занижує його розмір.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що остаточне повернення суми податкового кредиту позивачу відбулось 20 червня 2011 року (квитанція про видачу готівки від 20 червня 2011 року), а тому затримка повернення суми надмірно сплаченого податку склала більш ніж 91 день вже станом на 14 червня 2010 року.

За таких обставин, на користь платника податку має бути сплачений штраф у встановленому розмірі.

Зазначені обставини та норми матеріального права вірно враховано судами під час вирішення даного спору.

Судові рішення є законними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що судами неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Державного казначейства України у м. Києві залишити без задоволення, а оскаржувані Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державного казначейства України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.