Справа № 2а-2701/09/2670
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 березня 2014 року м. Київ № 2а-2701/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі: судді Келеберди В.І., при секретарі Віруцькій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про встановлення способу та порядку виконання судового рішення у справі

за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15
до Територіального управління державної судової адміністрації в місті Києві, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство фінансів України, Державне казначейство України, Державна судова адміністрація України
про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до Територіального управління державної судової адміністрації у м. Києві треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство фінансів України Державне казначейство України про стягнення з відповідача на користь позивачів заборгованості у зв'язку з перерахуванням заробітної плати.

За результатами розгляду адміністративної справи № 2а-2701/09/2670 постановою суду від 12.06.09р. позов суддів задоволено повністю та зобов'язано стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації у місті Києві на користь ОСОБА_1 - 105862, 42 грн., ОСОБА_2 - 165470, 89 грн., ОСОБА_3 - 70959,96 грн., ОСОБА_4 - 76775,51 грн., ОСОБА_5 - 133103,49 грн., ОСОБА_6 - 69807,03 грн., ОСОБА_7 - 126019,17 грн., ОСОБА_8 - 70274 грн., ОСОБА_9 - 75430,70 грн., ОСОБА_10 - 74935,96 грн., ОСОБА_11 - 129142, 48 грн., ОСОБА_12 - 67121,23 грн., ОСОБА_13 - 137528, 60 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.06.10 Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2009 залишено без змін.

В подальшому, додатковою постановою від 14.07.2011 задоволено позовні вимоги ОСОБА_15 та ОСОБА_14.

Також, ухвалою від 14.07.2011 замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів №2а-2701/09/2670 про стягнення заборгованості з Територіального управління державної судової адміністрації в місті Києві на користь ОСОБА_1., ОСОБА_10., ОСОБА_4., ОСОБА_2., ОСОБА_13, ОСОБА_6 з Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві на Державну судову адміністрацію України.

До суду надійшло заява старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Л.В. про встановлення способу та порядку виконання судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист №2а-2701/09/2670 про стягнення заборгованості з Територіального управління державної судової адміністрації в місті Києві на користь ОСОБА_2 165470,89 грн. шляхом стягнення з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 165470,89 грн. в Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 та ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Заявник клопотав про вирішення заяви за його відсутності.

Представник Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві та Державної судової адміністрації України в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про встановлення способу та порядку виконання судового рішенні та наполягав на доцільності заміни боржника з Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві на Державну судову адміністрацію України а потім зміну способу виконання судового рішення з Державної судової адміністрації України на Державну казначейську службу України.

Інші сторони в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового вирішення справи.

Розглянувши заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист №2а-2701/09/2670 про стягнення заборгованості з Територіального управління державної судової адміністрації в місті Києві на користь ОСОБА_2 165470,89 грн., суд прийшов до висновку про доцільність її часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Боржником дане судове рішення не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Як зазначено вище, постановою від 12.06.2009 позов суддів задоволено повністю та зобов'язано стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації у місті Києві на користь, зокрема, ОСОБА_2 165470,89 грн. Постанова набрала законної сили 22.06.2010.

Судом встановлено, що 11.05.2011 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2а-2701/09/2670 від 14.03.2011 про стягнення заборгованості з Територіального управління державної судової адміністрації у м. Києві на користь Рейнарт І. Я. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 14.07.2011 замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів №2а-2701/09/2670 про стягнення заборгованості з Територіального управління державної судової адміністрації в місті Києві на користь ОСОБА_1., ОСОБА_10., ОСОБА_4., ОСОБА_2., ОСОБА_13, ОСОБА_6 з Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві на Державну судову адміністрацію України.

Враховуючи, що 14.07.2011 замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів №2а-2701/09/2670 про стягнення заборгованості з Територіального управління державної судової адміністрації в місті Києві на користь ОСОБА_2. з Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві на Державну судову адміністрацію України, не підлягає задоволенню заява про заміну сторони згадуваного виконавчого провадження з Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві на Державну судову адміністрацію України.

Проте, боржником рішення суду в самостійному порядку не виконано.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі-Порядок).

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України та положень Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних асигнувань).

Згідно п. 25 Порядку безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою.

Відповідно до п. 26 Порядку безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках). Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку з подальшим віднесенням зазначеної суми на видатки в розрізі кодів економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 27 цього Порядку.

Згідно ст. 3 Закону України від 05.06.2012, № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до Державної казначейської служби України у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

З системного аналізу викладеного вбачається, що виконання судового рішення у даній справі має здійснюватись за рахунок бюджетних асигнувань, передбачених в державному бюджеті у встановленому вказаному вище Порядку, що унеможливлює виконання судового рішення встановленим постановою від 12.06.2009, з урахуванням ухвали про заміну сторони виконавчого провадження від 14.07.2011, а саме шляхом стягнення заборгованості з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_2 165470,89 грн. відтак суд вважає за доцільне задовольнити подання про становлення способу та порядку виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 263, 165 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяви задовольнити частково.

2. Встановити іншій спосіб та порядок виконання постанови від 12.06.2009 у справі №2а-2701/09/2670, на підставі якого видано виконавчий лист №2а-2701/09/2670 про стягнення заборгованості з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_2 165470,89 грн. шляхом стягнення з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 165470 (сто шістдесят п'ять тисяч чотириста сімдесят) грн. 89 коп. в Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 та ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

3. Відмовити в задоволенні заяв в іншій частині.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки встановленні ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо ухвалу не було оскаржено.

Суддя В.І. Келеберда