Справа № 821/478/15-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/478/15-а
10 год. 44 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Леутській Н.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції Мустафаєвої Лейли Аліївни, Державної реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції м. Херсона, за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції Мустафаєвої Лейли Аліївни (відповідач, Державний реєстратор РС Дніпровського РУЮ), у якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить -

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав НОМЕР_4 від 16.06.2014 р. на магазин для продажу квітів літ. "А" площею 73.1 кв.м., розміщений за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_2;

- зобов'язати Державну реєстраційну службу Дніпровського районного управління юстиції м. Херсону внести запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав на магазин для продажу квітів літ. "А" площею 73.1 кв.м., розміщений за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 реєстраційним номером НОМЕР_2.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що за апеляційною скаргою ОСОБА_2 рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.01.2015 р. скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 15.05.2014 р. по справі №666/2741/14-ц, яке стало підставою для прийняття державним реєстратором РС Дніпровського РУЮ оскаржуваного рішення від 16.06.2014 р. про державну реєстрацію за ОСОБА_4 право власності на магазин для продажу квітів площею 73.1 кв.м., розміщений за адресою АДРЕСА_1 (далі - магазин квітів). При цьому, позивач вказує, що рішенням апеляційного суду Херсонської області встановлено факт того, що спірний магазин є малою архітектурною формою та відповідно не підлягає державній реєстрації речових прав, як на об'єкт нерухомості, також встановлено порушення прав ОСОБА_2, як власника земельної ділянки, внаслідок розташування магазину квітів на його земельній ділянці, а тому вказані обставини відповідно до ст. 72 КАС України не підлягають повторному доказуванню. Таким чином, позивач вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вказане обґрунтування позовних вимог та просив їх задовольнити.

Відповідач надав суду письмові заперечення, якими просив відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки реєстрація права власності на магазин для продажу квітів літ. "А" площею 73.1 кв.м., розміщений за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 була проведена на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсону від 15.05.2014 року по справі №666/2741/14ц, яке вступило в законну силу 16.06.2014 р. та відповідно до технічного паспорту на магазин з продажу квітів від 30.04.2014 р., виготовлений ТОВ "Проектне бюро" Демос", як на об'єкт нерухомого майна, що відповідало Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідач в судове засідання не прибув, при цьому 12.03.2015 р. надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

12.03.2015 р. судом протокольно ухвалено щодо залучення до участі у справі другого відповідача - Державну реєстраційну службу Дніпровського районного управління юстиції м.Херсону (далі - відповідач-2, Державна реєстраційна служба Дніпровського РУЮ м. Херсону).

Представник відповідача - 2 в судовому засіданні 12.03.2015 р. усно заперечив проти задоволення адміністративного позову з підстав прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав НОМЕР_4 від 16.06.2014 р. на магазин для продажу квітів за ОСОБА_4 відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Представник відповідача - 2 в судове засідання не прибув, при цьому 12.03.2015 р. надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

12.03.2015 р. судом протокольно ухвалено щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_4 ( далі - третя особа).

В судове засідання третя особа не прибула, при цьому про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення. При цьому, будь-яких пояснень щодо предмету спору суду не надано.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд звертає увагу на наступне.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому, суд вказує, що захист порушених прав у публічно-правових відносинах фізичними та юридичними особами можуть реалізовуватись різні за своїм характером права, однак, у випадку їх порушення (невизнання чи оспорення), такі права можуть отримати захист в порядку адміністративного судочинства лише в тому разі, коли їх було порушено в конкретних спірних публічно-правових відносинах і саме суб'єктом владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що обраний ОСОБА_2 спосіб захисту порушеного права шляхом скасування рішення державного реєстратора РС Дніпровського РУЮ про державну реєстрацію прав НОМЕР_4 від 16.06.2014 р. на магазин квітів за ОСОБА_4 обумовлений тим, що магазин квітів є малою архітектурною формою та фактично розташований на земельній ділянці ОСОБА_2, а тому незаконно вчинена реєстрація магазину квітів, як об'єкта нерухомого майна, порушує його права, як власника землі, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22.07.2010 р., укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_6

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.07.2010 р., укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_6, позивач набув права власності на земельну ділянку 0,1049 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з землі під будівлями, лісами та іншими угіддями з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

При цьому, згідно Паспорту прив'язки тимчасових споруд (ТС) для здійснення підприємницької діяльності - Торгові павільйони ( замовник ОСОБА_4П.) за адресою АДРЕСА_1 та схеми благоустрою прилеглої території вбачається розміщення торгового павільйону для продажу квітів на території земельної ділянки без будь-яких посилань на документи щодо землекористування, як це передбачено Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житло-комунального господарства України від 21.10.2011 р. за №244, зареєстрованого в Мінюсті України від 22.11.2011 р. за №1330/20068.

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що в супереч обізнаності Антонівської селищної ради щодо наявності у ОСОБА_2, права власності на вказану земельну ділянку, рішенням Антонівської селищної ради від 15.05.2013 р. за №45 надано згоду ФОП ОСОБА_4 на розміщення тимчасової споруди малої архітектурної форми за адресою АДРЕСА_1. При цьому, зауважив, що фактичне розміщення магазинку квітів на земельній ділянці ОСОБА_2, встановлено рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.01.2015 р. по справі №22ц/791/3949/14.

Дослідивши надані позивачем на вимогу суду план фактичного землеволодіння (землекористування) станом на 28.11.2014 р. за адресою АДРЕСА_1 по землевласнику ОСОБА_2, розробленого сертифікованим інженером-землевпорядником Коваленко С.А., судом встановлено, що відображений на вказаному плані магазин квітів дійсно знаходиться на території земельних ділянок ОСОБА_2, зокрема земельній ділянці площею 0,1049 га., по АДРЕСА_1 (власність ОСОБА_2) та земельній ділянці площею 0,0181 по АДРЕСА_1 (оренда ОСОБА_2).

Крім того, суд приймає до уваги, що мотивувальна частина рішення апеляційного суду Херсонської області від 20.01.2015 року по справі №22ц/791/3949/14ц також містить висновок колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ про розміщення спірного магазину для продажу квітів (торгового павільйону) на земельній ділянці, що належить на праві власності ОСОБА_2

З огляду на викладене та враховуючи, що за результатами зібрання додаткових доказів судом не встановлено наявності спору між позивачем ОСОБА_2 та третьою особою ОСОБА_4 стосовно права власності на земельну ділянку, на якій фактично розташований магазин квітів ОСОБА_4, суд приходить до висновку про наявність порушеного права позивача внаслідок прийняття державним реєстратором РС Дніпровського РУЮ оскаржуваного рішення.

Надаючи правову оцінку вказаним спірним правовідносинам суд вказує про наступне.

Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з вимогою про скасування рішення про державну реєстрацію прав НОМЕР_4 від 16.06.2014 р. на магазин для продажу квітів літ. "А" площею 73.1 кв.м., розміщений за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_2, обґрунтовуючи тим, що рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 15.05.2014 року по справі №666/2741/14ц, яке стало підставою для його прийняття, скасовано рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.01.2015 р.

Відповідно до ст .2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. за № 1952-IV (далі - Закон України №1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 цього Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, яка проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи, разом із якою подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Згідно з п. 5 ч.1 ст.19 Закону України №1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 15.05.2014 р. у справі №666/2741/14-ц справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про поділ майна подружжя визнано магазин для продажу квітів, розміщений за адресою АДРЕСА_1 літ. "А" площею 73,1 кв.м. особистою приватною власністю ОСОБА_4

11.06.2014 року до Державної реєстраційної служби Дніпровського РУЮ м. Херсону звернулась ОСОБА_4, надавши заяву про державну реєстрацію права власності на магазин для продажу квітів, розташований за адресою АДРЕСА_1; рішення Дніпровського районного суду м. Херсона №666/2741/14-ц від 15.05.2014 року, яке вступило в законну силу 16.06.2014 року та технічний паспорт на магазин з продажу квітів від 30.04.2014 року, виготовлений ТОВ "Проектне бюро "Демос", як на об'єкт нерухомого майна.

На підставі вказаних документів державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпровського РУЮ Мустафаєвою Л.А. прийнято рішення від 16.06.2014 р. індексний НОМЕР_4 про державну реєстрацію за ОСОБА_4 право власності на магазин для продажу квітів площею 57,4 кв. за адресою Херсонська область, АДРЕСА_1 будинок б/н та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідний запис за НОМЕР_3.

Отже, судом встановлено, що підставою державної реєстрації права власності на вказаний магазин для продажу квітів є рішення Дніпровського районного суду м. Херсона №666/2741/14-ц від 15.05.2014 року, яке вступило в законну силу 16.06.2014 року (щодо визнання за ОСОБА_4 права особистої власності на магазин для продажу квітів), яке набрало законної сили.

20 січня 2015 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 рішенням апеляційного суду Херсонської області (№ провадження №22ц/791/3949/140) рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 15 травня 2014 року скасовано та прийнято нове рішення щодо відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про поділ майна подружжя. Зазначене рішення набрало законної сили 20.01.2015 р. Даний висновок суду вмотивований тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Антонівської селищної ради м. Херсона №45 від 15 травня 2013 року, фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 видано паспортом прив'язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, виданий у 2013 році ОСОБА_4 на встановлення тимчасових споруд, а тому відповідно до п. 1.3. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 21.10.2011 року №244, та абзацу 7 п. 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження, що стало підставою для помилкового висновку суду першої інстанції про визнання за ОСОБА_4 права власності на торговий павільйон.

Слід зазначити, що позивачем та відповідачами визнано ту обставину, що підставою для реєстрації права власності на магазин квітів за третьою особою слугувало вказане судове рішення, а також обставини щодо його скасування згідно рішення апеляційного суду Херсонської області від 20.01.2015 р. № провадження № 22ц/791/3949/140 та набрання цим судовим рішенням законної сили.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги факт скасування судовим рішенням обставини, а саме рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 15 травня 2014 року, яке було підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав НОМЕР_4 від 16.06.2014 р. на магазин для продажу квітів літ. "А" площею 73.1 кв.м., розміщений за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_2, суд дійшов висновку про необхідність його скасування та задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання Державну реєстраційну службу Дніпровського районного управління юстиції м. Херсону внести запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав на магазин для продажу квітів літ. "А" площею 73.1 кв.м., розміщений за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 реєстраційним номером НОМЕР_2, то суд зазначає наступне.

Правовідносини щодо скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. №1141 (далі - Порядок № 1141) та Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011р. № 3502/5 (далі - Порядок № 3502/5).

Відповідно до ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно із п.п. 41, 44 Порядку №1141 державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Згідно з п.2.6 Порядку №3502/5 прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 року №3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Аналіз наведених законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що запис про скасування державної реєстрації права власності вноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставі рішення суду, що набрало законної сили, саме про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності.

У відповідності із п.п. 2.3, 2.6 - 2.11 Порядку №3502/5 заявник під час подання заяви пред'являє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.

За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав.

Отже, внесення записів до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав становить собою чітко визначену переліченими вище нормативно-правовими актами процедуру, яка включає: звернення заінтересованої особи до державного реєстратора з конкретним пакетом документів, який обов'язково повинен містити таке, що набрало законної сили рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; перевірку державним реєстратором наявності підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав або відмову в цьому; прийняття державним реєстратором рішення та внесення ним відповідних записів до Державного реєстру.

Отже, позивач після набрання законної сили рішення суду у даній справі має законне право у відповідності із приписами Порядку №1141 та Порядку №3502/5 звернутись до відповідача-1 із заявою та визначеними цими нормативними актами документами для скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування записів Державного реєстру прав щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 на магазин для продажу квітів літ. "А" площею 73.1 кв.м., розміщений за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про передчасне звернення позивача до суду з вимогою про зобов'язання відповідача-2 внести запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав на магазин для продажу квітів літ. "А" площею 73.1 кв.м., розміщений за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 реєстраційним номером НОМЕР_2.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З огляду на вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 19, 71, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав НОМЕР_4 від 16.06.2014 р. на магазин для продажу квітів літ. «А» площею 73.1 кв.м., розміщений за адресою: АДРЕСА_1, район зупинки «Молодіжний пляж» за ОСОБА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_2.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 36,54 грн. (тридцять шість гривень 54 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 квітня 2015 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 6.3