Справа № 806/509/15
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року м.Житомир справа № 806/509/15

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба І.Б.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Бондар О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держземагентства у Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

4 лютого 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 із позовом до Головного управління Держземагентства у Житомирській області (далі - ГУ Держземагентства у Житомирській області) про визнання дій протиправними та скасування відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, зобов'язання вчинити певні дії.

У позовній заяві ОСОБА_3 зазначила, що згідно з рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 3 червня 2014 року за нею визнано право на земельну частку (пай). 11 вересня 2014 року громадянка ОСОБА_4 на підставі довіреності від ОСОБА_3 звернулась до начальника ГУ Держземагентства у Житомирській області Бугайчука М.В. із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 з правом передачі у власність. Листом від 15 вересня 2014 року №19-6-0.21-5246/2-14 ГУ Держземагентства у Житомирській області відмовило у задоволенні вказаної заяви з посиланням на те, що на ГУ Держземагентства у Житомирській області не покладено обов'язки щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв). Просить визнати протиправними дії ГУ Держземагентства у Житомирській області та скасувати відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_3 на території Приворітської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, викладену в листі від 15 вересня 2014 року №19-6-0.21-5246/2-14. Зобов'язати ГУ Держземагентства у Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність на території Приворітської сільської ради Брусилівського району Житомирської області та прийняти рішення у відповідності до вимог статей 118, 122 Земельного кодексу України.

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив адміністративний позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечувала, пояснила, у відповідності до пункту 4 статті 122 Земельного кодексу України щодо реалізації повноважень, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб, а надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) проводиться у відповідності до статті 7 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". На підставі чого, надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) не належить до компетенції ГУ Держземагентства у Житомирській області, а відноситься до компетенції районних державних адміністрацій, у зв'язку із чим просила відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Закон України від 5 червня 2003 року №899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (далі - Закон України №899-IV) визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

Згідно з частиною третьою статті 1 Закону України №899-IV право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 3 червня 2014 року у цивільній справі №275/234/14-ц за позовом ОСОБА_3 до Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання права на отримання земельної частки (паю), зобов'язання надати земельну частку (пай), позов задоволено частково, визнано, що ОСОБА_3 має право на земельну частку (пай) відповідно до частини 3 статті 35 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", абзацу п'ятого частини 1 статті 1 Закону України №899-IV у розмірі земельної частки (паю) (члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Приворітської сільської ради Брусилівського району Житомирської області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.8-9).

11 вересня 2014 року громадянка ОСОБА_4 на підставі довіреності від ОСОБА_6 звернулась до начальника ГУ Держземагентства у Житомирській області Бугайчука М.В. із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_3 з правом передачі у власність, орієнтовною площею 2,07 га для ведення товарного сільського виробництва на території Приворітської сільської ради Брусилівського району Житомирської області. До заяви позивачем було додано копії паспорта та ідентифікаційного коду, копію рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 3 червня 2014 року, копію довіреності, довідку про надання дозволу на складання документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність та викопіювання (а.с.50-63).

У відповідь на вказану заяву ГУ Держземагентства у Житомирській області направило лист за №19-6-0.21-5246/2-14 від 15 вересня 2014 року у якому повідомлено про те, що згідно з статтею 7 Закону України №899-IV до компетенції ГУ Держземагентства у Житомирській області не входить надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі у приватну власність (а.с.64).

Суд не погоджується з такими висновками ГУ Держземагентства у Житомирській області з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України №899-IV особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Згідно з частиною 4 статті 3 Закону України №899-IV у разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Як вбачається з наведених норм особа, яка виявила бажання одержати належну їй земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подає до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їй земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). При цьому Закон України №899-IV не передбачає необхідність подання заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю). Рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) може прийняти відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація у разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства.

Заява ОСОБА_3 від 11 вересня 2014 року, що була подана до ГУ Держземагентства у Житомирській області не є ні заявою про виділення їй земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), ні заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю). У заяві від 11 вересня 2014 року ОСОБА_3 просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі у власність, орієнтовною площею 2,07 га для товарного сільськогосподарського виробництва на території Приворітської сільської ради Брусилівського району, і не просить виділити їй земельну частку пай або надати дозвіл на розробку розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю), тому, посилання ГУ Держземагентства у Житомирській області на статтю 7 Закону України №899-IV, як підставу для відмови у задоволенні заяви, є помилковим.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з абзацом першим частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З наведених норм вбачається, що розгляд заяв щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з правом передачі у власність в силу положень статей 118, 122 Земельного кодексу України відноситься до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Земельна ділянка, щодо якої зверталась ОСОБА_3 відноситься до земель сільськогосподарського призначення та має державну форму власності (а.с. 51), отже розгляд заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки з правом передачі у власність відноситься до компетенції ГУ Держземагентства у Житомирській області.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що відмова відповідача, викладена у листі ГУ Держземагенства у Житомирській області від 15 вересня 2014 року №19-6-0.21-5246/2-14, щодо надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі у власність, для товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовною площею 2,07 га, яка розташована на території Приворітської сільської ради Брусилівського району Житомирської області з мотивів відсутності у ГУ Держземагентства у Житомирській області компетенції щодо розгляду таких заяв є протиправною, а тому суд задовольняє позовні вимоги.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держземагентства у Житомирській області у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_3 на території Приворітської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, викладену в листі вих. №19-6-0.21-5246/2-14 від 15 вересня 2014 року.

Зобов'язати Головне управління Держземагентства у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 11 вересня 2014 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність на території Приворітської сільської ради Брусилівського району Житомирської області та прийняти рішення у відповідності до вимог статей 118, 122 Земельного кодексу України.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 14 квітня 2015 р.