Справа № 814/3178/14
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/3178/14

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей" - Зерноторговая компания на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей" - Зерноторговая компания до державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області про визнання дій протиправними по формуванню в акті перевірки від 23.06.2014 року №494/14-03-22-08/38169254 висновків щодо податкового кредиту з ПДВ у розмірі 2729203,90 грн. по операціях з придбання сільськогосподарської продукції у контрагентів - постачальників та в частині формування податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 2861577,60 грн. по операціях поставки сільськогосподарської продукції контрагентами - покупцями, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ТОВ "Прометей" звернулось з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що податковий орган неправомірно зазначив у акті перевірки висновки щодо порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, . 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України в частині формування податкового кредиту з ПДВ у розмірі 2729203,9 грн. по операціях з придбання сільськогосподарського продукції у контрагентів-постачальників та в частині формування податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 2861577,6 грн. по операціях з поставки сільськогосподарської продукції контрагентам-покупцям та стосовно відсутності підтвердження реальності здійснення господарських операцій ТОВ "Прометей" за період серпень, листопад 2013 року та січень, лютий 2014 року по операціях з придбання сільськогосподарської продукції у контрагентів-постачальників ФГ «Бона Деа» за серпень 2013 року, ТОВ «Агромарк» за листопад 2013 року, ТОВ «Чумацький Шлях» за січень 2014 року, ТОВ «Промторг-Холдинг» за лютий 2014 року та подальшої реалізації на адресу контрагентів-покупців «ТОВ «Кернер-Трейд» за грудень 2013 року, січень, лютий 2014 року, ТОВ «Сталь» за жовтень 2013 року, ПРАТ «Креатин» за грудень 2014 року.

При цьому, як зазначав позивач, ТОВ "Прометей" виконані всі вимоги Податкового кодексу України щодо формування податкового кредиту у перевіряємому періоді, та податковим органом досліджено та підтверджено наявність належним чином оформлених договорів, банківських виписок, видаткових та податкових накладних, товарно-транспортних накладних.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ТОВ "Прометей" подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неповним встановленням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Прометей" - Зерноторговая компания зареєстровано як юридична особа 06.04.2012 року, що підтверджується довідкою з ЄДРПОУ №835396.

У період з 05.06.2014 року по 12.06.2014 року на підставі наказу ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 05.06.2014 року №577 та направлення від 05.06.2014 року №414/14-03-22-08, виданого ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області, посадовими особами державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області відповідно до статті 20, статті 75, пп.. 78.1.1 п. 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Прометей» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за серпень, листопад 2013 року, січень, лютий 2014 року та з податку на прибуток за 2013 рік по взаємовідносинам з платниками податків контрагентами-постачальниками ФГ «МК СТЕП» за серпень 2013 року, ТОВ «Агромарк» за листопад 2013 року, ТОВ «Чумацький Шлях» за січень 2014 року, ТОВ «Промторг-Холдинг» за лютий 2014 року та контрагентами-покупцями.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем складено акт від 23.06.2014 року №494/14-03-22-08/38169254 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей" - Зерноторговая компания з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за серпень, листопад 2013 року, січень, лютий 2014 року та з податку на прибуток за 2013 рік по взаємовідносинам з платниками податків контрагентами-постачальниками ФГ «МК СТЕП» за серпень 2013 року, ТОВ «Агромарк» за листопад 2013 року, ТОВ «Чумацький Шлях» за січень 2014 року, ТОВ «Промторг-Холдинг» за лютий 2014 року та контрагентами-покупцями.

Згідно висновку вказаного акту, перевіркою встановлено порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, . 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України в частині формування податкового кредиту з ПДВ у розмірі 2729203,9 грн. по операціях з придбання сільськогосподарського продукції у контрагентів-постачальників та в частині формування податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 2861577,6 грн. по операціях з поставки сільськогосподарської продукції контрагентам-покупцям та не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ТОВ "Прометей" за період серпень, листопад 2013 року та січень, лютий 2014 року по операціях з придбання сільськогосподарської продукції у контрагентів-постачальниккіців ФГ «Бона Деа» за серпень 2013 року, ТОВ «Агромарк» за листопад 2013 року, ТОВ «Чумацький Шлях» за січень 2014 року, ТОВ «Промторг-Холдинг» за лютий 2014 року та подальшої реалізації на адресу контрагентів-покупців «ТОВ «Кернер-Трейд» за грудень 2013 року, січень, лютий 2014 року, ТОВ «Сталь» за жовтень 2013 року, ПРАТ «Креатин» за грудень 2014 року.

Таким чином, не погоджуючись з діями відповідача по формуванню в акті перевірки від 23.06.2014 року №494/14-03-22-08/38169254 висновків, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що акт перевірки не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Податкового кодексу України.

За змістом п.п.20.1.4. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право: проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі до п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

За правилами пп.75.1.2. п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу та Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №984 від 22.12.2010 року.

Згідно приписів п. 86.1 ст.86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до п.3 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №984 від 22.12.2010 року, акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За змістом вимог п. 86.4. ст.86 ПК України, акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, та реєструється в органі державної податкової служби протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки після його реєстрації вручається особисто платнику податків або його законним представникам. У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами органу державної податкової служби складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені органом державної податкової служби за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

На підставі п.86.8 ст.86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до органу державної податкової служби за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Згідно п.п.14.1.157 п. 14.1 ст.14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

У відповідності до п.п.54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

В ході судового розгляду встановлено, що за наслідками проведеної перевірки позивача не було винесено податкового повідомлення-рішення.

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі ч. 1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Дії податкового органу по проведенню перевірки та складанню акта перевірки є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції, а сам акт перевірки не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України і є лише носієм інформації, встановленої під час проведення перевірки, та не порушує права платника.

Крім того, висновки податкового органу за наслідками проведення перевірки, викладені у відповідному акті, не породжують для суб'єкта господарювання певних юридичних наслідків та не змінюють фінансово-економічне становище платника.

Отже, з наведених процесуальних норм Закону вбачається, що судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів КАС України підставою для звернення особи за до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому слід зазначити, що неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов'язку. А тому дії (бездіяльність) суб'єкта владних повноважень є такими що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо вони, по-перше, вчинені з перевищенням визначених законом повноважень (у разі бездіяльності - відповідні дії повинні, або не вчинюються суб'єктом владних повноважень на реалізацію покладеної на нього компетенції), та, по-друге, є юридично значимими, тобто мають безпосередній вплив та стан суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Обов'язковою умовою для звернення до суду в порядку адміністративного судочинства при оскарженні рішення суб'єкта владних повноважень є наявність факту прийняття відповідачем нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, обов'язкового для виконання позивачем, що порушує права, свободи чи інтереси фізичної особи, або права та інтереси юридичної особи у сфері публічно-правових відносин.

Як вбачається з позовної заяви предметом оскарження є дії Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області по формуванню в акті перевірки від 23.06.2014 року №494/14-03-22-08/38169254 висновків, зроблених під час перевірки.

З метою забезпечення єдиного порядку відображення результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб (резидентів і нерезидентів) та їх відокремлених підрозділів Державною податковою адміністрацією України наказом від 22 грудня 2010 року № 984 затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства.

Згідно із п. 3 названого Порядку акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

З наведених вище положень податкового законодавства вбачається, що акт перевірки є виключно носієм доказової інформації про виявлені податковим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Контролюючий орган, встановивши під час перевірки порушення, зобов'язаний скласти за результатами перевірки акт та не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов'язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень.

Акт перевірки не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, а є виключно службовим документом, який лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій, оскільки наслідком винесення податковим органом зазначеного акту є прийняття податкового повідомлення-рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. Акт перевірки не породжує для позивача правових наслідків, не є підставою для виникнення у нього будь-яких прав та обов'язків, отже ніяким чином не порушує охоронюваних законом прав та інтересів позивача. Права та обов'язки для суб'єкта господарювання, перевірку якого проведено, породжує саме рішення, прийняте на підставі складеного за результатами перевірки акту.

Висновки актів перевірок також не є остаточними, а є лише особистою думкою посадових осіб податкового органу, які проводять перевірки, щодо кваліфікації поведінки платника з точки зору її відповідності нормам податкового законодавства.

При цьому слід зазначити, що оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається уповноваженими законом органами влади при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Таким чином, для платника податків правове значення та певні наслідки має рішення (податкове повідомлення-рішення), прийняте податковим органом на підставі акту перевірки. Враховуючи, що позивачем оскаржуються дії посадових осіб відповідача, які здійснювали перевірку, щодо формування своїх висновків та їх відображення в акті перевірки

Отже, акт, складений посадовими особами податкового органу за результатами перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання, не є тим рішенням суб'єкта владних повноважень, яке породжує певні правові наслідки для суб'єкта господарювання, спрямоване на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, а тому не може бути предметом розгляду адміністративними судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей" - Зерноторговая компания є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей" - Зерноторговая компания залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у справі № 814/3178/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 14 квітня 2015 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян