Справа № 2а-1677/10/0970
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року м. Київ К/800/41686/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.06.2010

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2014

у справі № 2а-1677/10/0970

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області

про визнання протиправною бездіяльність та стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.06.2010, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2014, відмовлено в задоволенні позову про визнання протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Івано - Франківську у зв'язку з неповерненням надміру сплаченої суми податку з доходів фізичних осіб внаслідок застосування права на податковий кредит; стягнення з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України в Івано - Франківській області 435,01 грн. надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб та штрафу за несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку в розмірі 435,01 грн.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30.03.2009 позивачем подано до податкового органу декларацію про доходи за 2008 рік, у якій задекларовано суму загального річного доходу, нарахованого за 2008 рік, як заробітна плата, у розмірі 36 238, 29 грн. Згідно поданого до декларації Розрахунку позивачем визначено суму загального річного доходу, нарахованого їй за 2008 рік, зменшену на суму відрахувань до Пенсійного фонду України та внесків до Фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування 34 032, 82 грн., а сума податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню у зв'язку з нарахуванням податкового кредиту за даними позивача становить 435,00 грн.

З метою реалізації права на податковий кредит, за наслідками звітного податкового року 30.03.2009 позивачем до Державної податкової інспекції у м. Івано - Франківську була подана річна податкова декларація про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2008 року, а також документи, що підтверджують витрати у сумі 2 900,00 грн., які дозволено включити до складу податкового кредиту, і лист з обґрунтуванням поданого розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню в зв'язку з нарахуванням податкового кредиту. Позивачем була заявлена до повернення сума податку з доходів фізичних осіб у розмірі 435,0 грн. На підтвердження своїх доводів про повернення податкового кредиту, позивачем подано довідку згідно з Додатком №3 до Інструкції про прибутковий податок з громадян про розмір нарахованої заробітної плати позивача за 2008 рік. При цьому, із заробітної плати позивача утримано внески до Пенсійного фонду України та до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на загальну суму 2 205,47 грн. і розмір загального річного оподатковуваного доходу склав 34 032,82 грн. У зв'язку з цим, сума нарахованого податку з доходів фізичних осіб, яка становить 15 відсотків суми загального річного оподатковуваного доходу, і склала 5 104,93 грн. і перерахована до бюджету.

Листом податкового органу від 12.05.2009 за №12891 /10/17 - 125/334в ОСОБА_4 повідомлено про відсутність підстав для повернення зазначеної нею суми.

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновками судів про відмову у задоволенні позову, враховуючи наступне.

Відповідно до п.1.2 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), доходом є сума будь - яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником у власність або нарахованих на його користь, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами. Згідно зі ст. 4 цього ж закону, загальний річний оподатковуваний дохід складається із суми загальних місячних оподатковуваних доходів звітного року, а також іноземних доходів, одержаних протягом такого звітного року. До складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового або цивільно - правового договору.

У відповідності до п. 1.16 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», податковий кредит - сума (вартість) витрат, понесених платником податку - резидентом у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року (крім витрат на сплату податку на додану вартість та акцизного збору), на суму яких дозволяється зменшення суми його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року, у випадках, визначених цим Законом». Водночас, Законом встановлено обмеження щодо не перевищення сум нарахованого платником податку податкового кредиту понад суму загального оподатковуваного доходу, одержаного платником податку протягом року як заробітна плата. Загальний оподатковуваний дохід - це будь - який дохід, який підлягає оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахований (виплачений) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Отже, як вірно зазначено судами, загальним річним доходом є нараховані доходи, а не виплачені суми.

Таким чином, відповідно до наведених норм Закону, до розрахунку податкового кредиту включається сума нарахованої протягом звітного податкового року заробітної плати та сума здійснених витрат, дозволених Законом до включення до податкового кредиту.

Оскільки встановлено, що позивач має право на включення до складу податкового кредиту тільки суму витрат 1933,00 грн., відповідно до наданого договору та квитанції про оплату позивачем за навчання протягом чотирьох місяців податкового року, вірним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.06.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2014 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі 1278,90 грн. (одна тисяча двісті сімдесят вісім гривень дев'яносто копійок).

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, установленому статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль