Справа № 821/4116/14
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/4116/14

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді -Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Цюрупинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.06.2014 року №1002-15. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.10.2014 року позивачем отримано зазначене податкове повідомлення-рішення, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 123949,05 грн. Позивач вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення порушує приписи законодавства України, а також права, свободи та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин та не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 березня 2012 року між гр. ОСОБА_1 та Цюрупинською районною державною адміністрацією укладено договір оренди землі загальною площею 293,63 га. Пунктом 9 зазначеного договору сторонами узгоджено розмір орендної плати в сумі 4131, 64 грн. на рік (перші три роки), із розрахунку 0,1% від нормативної грошової оцінки.

02 жовтня 2014 року гр. ОСОБА_1 отримано податкове повідомлення-рішення від 30.06.2014 року №1002-15, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 123949,05 грн.

Позивач, не погоджуючись з даним податковим повідомленням - рішенням, звернувся з вказаним позовом до суду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 ПК України до загальнодержавних належать такі податки та збори: плата за землю.

Згідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно до п. 287.5 ст. 287 ПК України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 288.7 ст. 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Згідно до п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 14.03.2012 року між гр. ОСОБА_1 та Цюрупинською районною державною адміністрацією, який зареєстровано у Відділі Держкомзему у Цюрупинському районі 16.03.2012 р. №0208, позивачу надано земельну ділянку загальною площею 293,63 га.

Відповідно до п.2, п.5 та п.15 договору оренди землі в оренду передається земельна ділянка загальною площею 293,63 га. (в тому числі: сільськогосподарські угіддя 249,3795 га з них - рілля богарна 42,8315 га, рілля зрошувана 115,0946 га, пасовища: природні - 42,9852 га, зрошувані 48,4682 га; землі без рослинного покриву або з незазначеним рослинним покривом (піски) 44,2505 га). Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 4131635,16 грн. з урахуванням добутку коефіцієнтів індексації 3,2. Земельна ділянка передається в оренду для створення фермерського господарства.

Згідно п. 9 наведеного договору, орендна плата на перші три роки використання земельної ділянки вноситься орендарем в розмірі 0,1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що у грошовій формі становить 4131,64 грн. на рік. Через три роки переглядається розмір орендної плати.

В п.13 даного договору зазначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у першому кварталі у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів даної справи, до вищенаведеного договору оренди землі не вносились жодних змін в частині збільшення розміру орендної плати, а також щодо інших істотних умов договору.

Зміна розміру земельного податку згідно із Законом України від 3 червня 2008 року № 309-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» є підставою для перегляду установленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, однак не тягне автоматичного підвищення розміру орендної плати, встановленого в договорі оренди.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Розмір орендної плати з моменту укладення вищевказаного договору оренди землі, жодного разу не переглядався сторонами цього договору.

Договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов'язковість його виконання сторонами тощо. Суб'єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства. Якщо ж договір пов'язаний зі сплатою податків і, на думку суб'єкта владних повноважень, спрямований на ухилення від їх сплати, останній, за допомогою адміністративних заходів, уповноважений відновити публічний порядок.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що оскільки до договору оренди землі не вносилися зміни в частині збільшення розміру орендної плати, то відповідно відсутні підстави для нарахування податкових зобов'язань в інших розмірах, ніж це передбачено самими договором оренди.

Дана позиція також, підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, встановленою при розгляді подібних спорів у Постановах від 11.06.2013 р. №21-166-а13 та від 11.06.2013 №21-443-а12, в яких зазначено, що хоча зміна розміру земельного податку згідно із Законом № 309-VІ є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, зазначене не тягне автоматичну зміну умов договору щодо розміру орендної палати, а відтак відповідного донарахування ДПІ суми податкового зобов'язання з орендної плати із застосуванням штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями.

Разом із тим Верховним Судом України зазначено, що державна податкова служба відповідно до статті 2 Закону України від 4 грудня 1990 року № 509-ХІІ "Про державну податкову службу в Україні" була наділена повноваженнями зі здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством, проте ініціативою вносити зміни в договори оренди землі відповідно до статей 12,80, 83 ЗК, статті 21 Закону № 161-ХІV, статті 30 Закону № 2535-ХІІ наділена одна зі сторін цих договорів.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними, обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Херсонського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик