Справа № 2а-14001/11/2070
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року м. Київ К/9991/43025/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, треті особи: Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_4 про визнання бездіяльності протиправною, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року, -

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі Товариство) звернулось з позовом до Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області (далі ВДВС), треті особи: Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_4, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо відкриття виконавчого провадження, опису майна боржника, строку здійснення виконавчих дій та дійсності оцінки заставного майна, передачі майна на реалізацію, не винесення постанови про заміну найменування юридичної особи та неповернення виконавчого документу на вимогу стягувача.

В обґрунтування позову Товариство зазначало, що відповідач, здійснююче примусове виконання виконавчого напису нотаріусу, не дотримався вимог Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-ХІV) та Інструкції про проведення виконавчих дій затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 року № 74/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі Інструкція), внаслідок чого відбулось порушення його прав, а тому Товариство просило про задоволення позову.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2011 року позовні вимоги про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача щодо відкриття виконавчого провадження, опису майна боржника, строку здійснення виконавчих дій, строку дійсності оцінки заставного майна, передачі майна на реалізацію та не винесення постанови про заміну найменування юридичної особи залишені без розгляду.

Оскаржуваною постановою цього ж суду від 1 грудня 2011 року, позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо неповернення виконавчого документу на вимогу стягувача.

Оскаржуваною постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року постанову суду першої інстанції скасовано і в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалене ним рішення скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що підстав для повернення стягувачу виконавчого документу без виконання на підставі статті 47 Закону № 606-ХІV у відповідача не було, а тому останній діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 26 липня 2010 року позивач звернувся до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріусу, а 2 серпня 2010 року дана заява надійшла до ВДВС і в цей же день державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

Після чого, 5 жовтня 2010 року в присутності представника стягувача, відповідачем складено акт опису і арешту майна боржника.

У відповідності до вимог Закону № 606-ХІV, відповідачем призначено експерта у виконавчому провадженні, проведено оцінку майна зі складанням звіту, винесено постанову про його арешт та заборону відчуження і направлено пакет документів до Головного управління юстиції у Харківській області для передачі майна на реалізацію. Після чого, були призначені прилюдні торги з реалізації майна боржника на 10 жовтня 2011 року о 11 годині 00 хвилин.

7 жовтня 2011 року позивач звернувся до ВДВС з копією заяви про повернення стягувачу виконавчого документа без виконання, а в день проведення прилюдних торгів, 10 жовтня 2011 року о 9 годині 10 хвилин Товариством було подано її оригінал, однак така відповідачем не розглянута.

Так, пунктом 1 частини 1 статті 47 Закону № 606-ХІV встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

В свою чергу, у відповідності до частини 4 статті 47 Закону № 606-ХІV про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Водночас, згідно з пунктом 2.8. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5 (далі Порядок) зареєстровані в установленому порядку документи розглядаються керівником Відділу не пізніше наступного робочого дня з дня надходження кореспонденції до Відділу, а документи за рішеннями, що підлягають негайному виконанню, - в день їх надходження. Результати розгляду документів керівником фіксуються в резолюції.

Після накладення резолюції керівником Відділу документи повертаються діловоду для внесення необхідної інформації до реєстраційних та (або) облікових журналів, у необхідних випадках - для оформлення документів в обкладинку, та не пізніше наступного робочого дня з дня накладення резолюції передаються виконавцям до виконання або на ознайомлення.

Документи, отримані безпосередньо керівником Відділу на особистому прийомі, передаються на реєстрацію діловоду в день їх надходження.

Отже, з урахуванням наведених положень законодавства, суд дійшов правильного висновку, що термін розгляду заяви Товариства про повернення йому виконавчого документу без виконання регламентований Порядком та закінчується не пізніше наступного робочого дня з дня надходження кореспонденції до відповідача.

Враховуючи те, що позивач звернувся з відповідною заявою у день проведення прилюдних торгів, відповідач об'єктивно був позбавлений можливості здійснити її розгляд у встановлений Порядком строк та винести відповідну постанову, затверджену начальником відділу з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення.

Крім того, відповідно до повідомлення Харківської філії Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» від 10 жовтня 2011 року № 2212/10 прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна, призначені на 10 жовтня 2011 року об 11 годині 00 хвилин, відбулись з визначенням переможця цих торгів.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що заява Товариства подана після здійснення виконання і не підлягала розгляду відповідачем, оскільки за змістом пункту 1 частини 1 статті 47 Закону № 606-ХІV стягувачу може бути повернуто лише той виконавчий документ за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково.

Враховуючи зазначене, рішення суду апеляційної інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» відхилити, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало