Справа № 553/5376/14-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 р.Справа № 553/5376/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Чутівському районі Полтавської області на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 05.02.2015р. по справі № 553/5376/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Чутівському районі Полтавської області

про відмова в призначенні та нарахуванні пенсії із зниженням пенсійного віку протиправними та скасування даного рішення, зобов'язання призначити та нарахувати пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві про визнання рішення відповідача №282 від 02.12.2014 року щодо відмови в призначенні та нарахуванні пенсії із зниженням пенсійного віку протиправними та скасування даного рішення, зобов`язання призначити та нарахувати пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, в якому просить визнати рішення Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави № 282 від 02.12.2014 р. щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та нарахуванні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправним та скасувати його; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня подачі заяви тобто з 03 вересня 2014 р.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 05.02.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві про визнання рішення відповідача №282 від 02.12.2014 року щодо відмови в призначенні та нарахуванні пенсії із зниженням пенсійного віку протиправними та скасування даного рішення, зобов`язання призначити та нарахувати пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку - задоволено. Визнано рішення Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави № 282 від 02.12.2014 р. щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та нарахуванні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправним та скасовано його. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня подачі заяви, тобто з 03 вересня 2014 р.

Управління Пенсійного фонду України в Чутівському районі Полтавської області, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції не враховано обставини, які було викладено Управлінням в запереченні, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 05.02.2015 року в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що з 03 травня 1986 року по 07 травня 1986 року, у зв'язку з виконанням трудових обов'язків позивач перебував безпосередньо у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , що підтверджується відповідною довідкою.

Позивачу видано посвідчення учасника ліквідації зоні відчуження 2 категорії, НОМЕР_1 від 03.08.2014 р. (попереднє від 05.03. 1993 р.).

Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особи, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 незалежно від кількості робочих днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

У позивача виникло право на призначення пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку з урахуванням ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

03 вересня 2014 року, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району з необхідним пакетом документів для призначення йому пільгової пенсії.

Проте рішенням органу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава № 282 від 02.12.2014 p., позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посилаючись на відсутність підтвердженого в установленому порядку періоду роботи в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Такі дії Управління Пенсійного фонду позивач вважає неправомірними. На його звернення Решетилівським управлінням праці та соціального захисту населення було видано архівну довідку Решетилівського ремонтно - транспортного підприємства (правонаступник ЗАТ «Агротехсервіс» ) № 1 від 19 лютого 1993 р. про роботу в населеному пункті с. Стечанка, Чорнобильського району, Київської області в зоні відчуження в період з 03 травня 1986 року по 07 травня 1986 року, згідно відомостей від 20 червня 1986 року № 9, з урахуванням коефіцієнта 3 відповідно до Постанови Ради Міністрів Української PCP та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7.

Для призначення позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку з урахуванням ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідна довідка затверджена Постановою Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях № 122 від 09.03.1988 р. про те, що позивач був безпосередньо зайнятий на роботах передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 р. № 14970378 і постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. № 665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі Списком № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, однак Решетилівське ЗАТ «Агротехсервіс» відмовляється надати позивачу вище зазначену довідку посилаючись на те, що відсутні первинні документи.

Факт перебування позивача в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 03 травня 1986 року по 07 травня 1986 року, підтверджується довідкою про роботу та рішеннями Ленінського районного м. Полтави від 03.07.2014 р. та 13.08.2014 р., які набрали законної сили.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при зверненні до відповідача з заявою щодо призначення пенсії позивачем були надані всі необхідні документи, якими підтверджена його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 р. протягом періоду, що є не меншим, ніж відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є достатнім для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років.

Колегія суддів погоджуючись з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лите на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Положеннями ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивачем були надані всі необхідні документи, якими підтверджено участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 р..

Щодо доводів апелянта про відсутність довідки за формою по постанові Державного комітету СРСР від 09.03.1988 р, даних про заробіток під час перебування, те що відсутні документи де саме перебував позивач під час ліквідації наслідків аварії (населений пункт), колегія суддів зазначає, що позивач має посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЄС, видане компетентним державним органом. Відповідно його статус не викликає сумніву.

Крім того, факт перебування в зоні відчудження встановлено рішенням суду, яке згідно ст.. 126 Конституції України є обов'язковим. Та відповідно заперечення відповідача щодо врахування рішення є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 05.02.2015р. по справі № 553/5376/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 14.04.2015 р.