Справа № 817/1059/15
Суддя: Недашківська К. М.
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

10 квітня 2015 рокуСправа № 817/1059/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Сисун Н.В.; представників позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 02 квітня 2015 року) та ОСОБА_2 (довіреність від 02 квітня 2015 року); представника відповідача - Кузьмич Н.О. (довіреність від 24 лютого 2015 року); розглядаючи у відкритому судовому засіданні клопотання фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (далі іменується - позивач) до Державної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії фіскального органу по проведенню документальної планової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на підставі наказу від 23.02.2015 №115 та повідомлення від 23.02.2015 №3876.

Ухвалою судді від 09.04.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду клопотання про забезпечення адміністративного позову, шляхом заборони Державній податковій інспекції у місті Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вчиняти будь-які дії щодо проведення в будь-якій формі планової документальної перевірки відповідно до наказу від 23.02.2015 №115 та оформлення її результатів до набрання рішенням суду законної сили.

На підставі частин 1, 3 статті 118 КАС України з метою розгляду заявленого клопотання судом призначено судове засідання на 10.04.2015.

У судове засідання прибув представник позивача, підтримав заявлене клопотання, та просив суд вжити заходів забезпечення адміністративного позову з підстав, викладених у клопотанні.

Заявлене клопотання обґрунтоване тим, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу про проведення планової документальної перевірки. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.04.2015 відкрито провадження у справі. Заявник зазначає, що перевірка господарської діяльності позивача вже розпочалася та активно проводиться, а з метою повного, всебічного та швидкого захисту прав платника податків, зважаючи на очевидну протиправність дій податкового органу по проведенню перевірки, представником позивача було подано до суду позов про визнання протиправними дій фіскального органу по проведенню планової документальної перевірки. Позивач зазначає, що перевірка проводиться без наявності підстав, в неналежному обсязі та з порушенням строків її проведення; окремою підставою для визнання дій відповідача протиправними є те, що податковий орган в порушення вимог податкового кодексу не повідомив позивача про проведення перевірки. Згідно з повідомленням про проведення перевірки, перевірка мала проводитись з 10.03.2015 протягом десяти робочих днів, тобто до 23.03.2015. В свою чергу, позивач отримав таке повідомлення тільки 25.03.2015, тобто після спливу зазначеного в повідомлені строку проведення перевірки. Позивач вказує, що 25.03.2015 він отримав лист фіскального органу №6801/17-16-17-01-10 про надання документів та пояснень, в якому останній просить надати визначений ним перелік документів за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, що свідчить про фактичний початок проведення перевірки. Також, інспекторами контролюючого органу зроблено запис в Журналі реєстрації перевірок №1 про початок перевірки, де датою початку перевірки зазначено 30.03.2015, що, з огляду на вищевикладене, не відповідає об'єктивній дійсності.

Згодом, а саме 03.04.2015 та 06.04.2015, на виконання наказу, дія якого не зупинена, представником позивача за довіреністю передано інспектору документів за 2013 та 2014 роки. Передачу документів підтверджують акти приймання-передачі первинних документів, підписані сторонами.

Позивач звертає увагу суду на те, що контролюючий орган здійснює повноцінну та суцільну перевірку господарської діяльності позивача, а відтак порушує права, свободи та інтереси. З огляду на це, без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим.

Позивач вказує, що оскарження до суду протиправних дій відповідача, з огляду на необхідність забезпечення ефективних механізмів захисту прав особи в суді державою, свідчить про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо проведення в будь-якій формі планової документальної перевірки відповідно до наказу №115 від 23.02.2015 та оформлення її результатів. Така заборона дозволить позивачу в судовому порядку ефективно захистити свої права і перевірити законність та обгрунтованість втручання органів державного контролю у діяльність платника податків.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених позивачем в основу клопотання про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 117 КАС України встановлено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Тобто, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи, визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Стаття 117 КАС України визначає два способи забезпечення адміністративного позову: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборона вчиняти певні дії.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Однак, позивачем в обґрунтування заявленого клопотання про забезпечення позову шляхом заборони контролюючому органу вчиняти будь-які дії по проведенню планової документальної перевірки, не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність хоча б однієї з вказаних вище обставин.

Так, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали позову, суд не вбачає очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та охоронюваним законом інтересам позивача та не вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, щодо яких заявлено клопотання, може привести до того, що відновлення прав позивача буде потребувати значних зусиль. Наявні матеріали адміністративного позову наразі не дають суду можливості зробити висновок про явну очевидність ознак протиправності дії суб'єкта владних повноважень, оскільки дії посадових осіб фіскального органу по проведенню перевірки, що є предметом розгляду справи по суті, стосуються виключно того порядку та визначеної поведінки перевіряючих, що настають в порядку реалізації наказу про проведення перевірки.

Тобто, правовою підставою для вчинення посадовими особами контролюючого органу певних дій по безпосередньому проведенню перевірки є наявність відповідного наказу про її проведення, що на дату розгляду даної справи є предметом оскарження в іншій адміністративній справі.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень є очевидно протиправними. Натомість, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо проведення перевірки, може свідчити про передчасний висновок суду про протиправність таких дій відповідача, що є неприпустимим.

Суд звертає увагу на ту обставину, що платник податків фактично здійснив допуск посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

За приписами пункту 81.1. статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, відповідних документів.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Тобто, у разі неналежного повідомлення платника податків про проведення перевірки, останній має правові підставі для не допуску перевіряючих до проведення перевірки. Натомість, позивач даним правом не скористався та допустив інспекторів фіскального органу до проведення перевірки. Разом з тим, допуск платником податків до перевірки посадових осіб контролюючого органу не нівелює його право на звернення до суду з відповідним позовом, чим позивач і скористався.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення адміністративного позову.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання дій протиправними - залишити без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Недашківська