Справа № 244/1489/13-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015р. м. Київ К/800/35482/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Сніжне Донецької області на постанову Сніжнянського міського суду Донецької області від 22 квітня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Сніжне Донецької області про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. Просив визнати неправомірними дії та скасувати рішення управління Пенсійного Фонду України в м. Сніжне Донецької області від 27 березня 2013року№ 37, зобов'язати відповідача здійснити ОСОБА_4 перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням страхового стажу роботи на ТО "Шахта" Ударник" Державного підприємства «Сніжнеантрацит» за період з 1 грудня 2012 року по 20 лютого 2013 року, починаючи з 1 квітня 2013 року.

Постановою Сніжнянського міського суду Донецької області від 22 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року, позов задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Сніжне Донецької області та скасовано рішення від 27 березня 2013року № 37. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Сніжне Донецької області провести ОСОБА_4 перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу роботи на ТО «Шахта Ударник» Державного підприємства «Сніжнеантрацит» за період з 1 грудня 2012 року по 20 лютого 2013 року у розмірі, передбаченому ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», починаючи з 1 квітня 2013 року.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах ст. 220 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сніжне Донецької області та з 15 квітня 2011 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення вказаної пенсії позивач продовжував працювати на ТО «Шахта Ударник» Державного підприємства «Сніжнеантрацит».

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням стажу його роботи після призначення пенсії, тобто з 22 червня 2011 року по 20 лютого 2013 року. Однак, відповідач відмовив у включенні періоду його роботи з 1 грудня 2012 року по 20 лютого 2013 року на ТО «Шахта Ударник» Державного підприємства «Сніжнеантрацит» у звязку з тим, що вказане підприємство з 30 листопада 2012 року не сплачувало страхових внесків.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що несплата підприємством страхових внесків, які роботодавець попередньо відрахував із заробітної плати працівника, не може бути підставою для позбавлення права позивача на отримання соціальних гарантій, зокрема, перерахунку пенсії, оскільки орган, відповідальний за повноту та своєчасність сплати страхових внесків своєчасно не вжив дієвих заходів, що призвело до порушення гарантованого державою права на перерахунок пенсії позивача.

Стаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачає особливості пенсійного забезпечення. Мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Дія статті 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно положень, закріплених у ст. 24 вказаного Закону, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням страхового стажу, тобто періоду, протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, за який щомісяця платником за нього сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, що та обставина, що підприємством, на якому працює позивач, несвоєчасно сплачувались страхові внески, проте із заробітної плати позивача щомісячно утримувались суми страхових внесків до Пенсійного фонду України, не може позбавити позивача права на перерахунок пенсії, а тому відмова відповідача щодо перерахунку пенсії із зазначених підстав є протиправною. До того ж, суди правильно зазначили, що оскільки обов'язок по сплаті страхових внесків законодавець поклав на роботодавця, а обов'язок щодо контролю за своєчасною сплатою страхових внесків - на органи Пенсійного фонду України, то оскаржені дії відповідача є неправомірними.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на доказах.

Оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Сніжне Донецької області залишити без задоволення, а постанову Сніжнянського міського суду Донецької області від 22 квітня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк