Справа № 803/422/15-а
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/422/15-a

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року

Справа № 803/422/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Валюха В.М.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Ковельської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі – ДП «Волинський облавтодор», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Ковельської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі – Ковельська ОДПІ, відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 09.02.2015 року № 000094310.

Позивач вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки воно винесене відносно філії, яка не є юридичною особою, ЄСВ сплачувався одночасно із виплатою заробітної плати працівникам філії, а несвоєчасне перерахування ЄСВ обумовлено відсутністю своєчасного бюджетного фінансування дорожньої галузі України з боку центральних органів державної виконавчої влади.

Позивач просить визнання незаконним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 09.02.2015 року № 000094310.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 18.03.2015 року № 2122/03-10-011 (а. с. 14-15) відповідач адміністративний позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства України.

В судовому засіданні 27.03.2015 року представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просить його задовольнити, в подальшому подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 48).

Представник відповідача в судове засідання не прибула, проте подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності (а. с. 46).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки до судового засідання особи, які беруть участь у справі, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому за відсутності перешкод для розгляду справи суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що філія «Любомльський автодор» ДП «Волинський облавтодор» є відособленим структурним підрозділом ДП «Волинський облавтодор» та не є юридичною особою, що підтверджується Положенням про філію «Любомльський автодор» ДП «Волинський облавтодор», затвердженим наказом від 07.09.2005 року № 127 (а. с. 25-28).

Як слідує із розрахунку штрафної санкції (а. с. 16), додаткових письмових пояснень від 07.04.2015 року (а. с. 40-41) та облікової картки платника (а. с. 42-43), суми нарахованої пені та штрафних санкцій по оскаржуваному рішенні визначені у зв’язку із несвоєчасною сплатою філією «Любомльський автодор» ДП «Волинський облавтодор» сум ЄСВ за період серпень – листопад 2014 року та у зв’язку із несплатою штрафних санкцій за рішенням від 07.10.2014 року № 001033310 (а. с. 44).

Згідно із частиною другою статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач довів правомірність оскаржуваного в даній адміністративній справі рішення, з огляду на таке.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 частини другої статті 6 цього ж Закону визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частин восьмої, дванадцятої статті 9 вказаного Закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

З цього слідує, що філії підприємств є платниками ЄСВ та зобов’язані сплачувати ЄСВ, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, незалежно від фінансового стану.

Згідно із пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до частини десятої статті 25 вказаного Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

При цьому, суд виходить з того, що позивач не оспорює сам факт несвоєчасного перерахування ЄСВ. Разом з тим, суд не бере до уваги покликання позивача на причини, з яких мало місце несвоєчасне перерахування ЄСВ філією «Любомльський автодор» ДП «Волинський облавтодор» (відсутність своєчасного бюджетного фінансування дорожньої галузі України з боку центральних органів державної виконавчої влади), оскільки такі обставини не звільняють вказаного платника від відповідальності, передбаченої статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування», а за приписами частини дванадцятої статті 9 вказаного Закону ЄСВ підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Крім того, суд не бере до уваги покликання позивача на неправомірність застосування штрафних санкцій саме до філії «Любомльський автодор» ДП «Волинський облавтодор», оскільки згідно із пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» філії є платниками ЄСВ, а отже, можуть бути і суб’єктами відповідальності.

Відтак, з наведених вище підстав у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Крім того, згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Враховуючи, що при зверненні до суду з цим позовом як позовом майнового характеру позивач сплатив судовий збір в розмірі 187,50 грн. згідно із платіжним дорученням від 26.02.2015 року № 232 (а. с. 2), тому з позивача на користь Державного бюджету України слід стягнути судовий збір в розмірі 1639,50 грн. (1827,00 грн. – 187,50 грн. = 1639,50 грн.).

Керуючись статтями 41, 122, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Ковельської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання незаконним та скасування рішення відмовити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1639 гривень 50 копійок (одна тисяча шістсот тридцять дев’ять гривень п’ятдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Валюх