Справа № 810/4178/14
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4178/14 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Герц" до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

ПП "Герц" звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16 січня та 16 квітня 2014 № № , , .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що підприємством завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за червень 2013 року в розмірі 127499 грн, липень 2013 року в розмірі 62241 грн, серпень 2013 року в розмірі 8407 грн, вересень 2013 року в розмірі 96101 грн та відповідно завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за липень 2013 року в розмірі 127499 грн, серпень 2013 року 189740 грн, вересень 2013 року в розмірі 198147 грн, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з врахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду за жовтень 2013 року в розмірі 81 грн.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів безпідставного чи неправомірного формування позивачем податкового кредиту та не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 10.12.2013 по 30.12.2013 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування позивачем від"ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за червень-вересень 2013 року, за результатами якої 30.12.2013 складено акт перевірки № 2541/15-2/19416973.

У розділі "Висновок" названого акту перевірки зазначено, що позивачем порушено:

- п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 ПК України, в результаті чого позивачем безпідставно завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за червень 2013 року у сумі 127 499 грн 00 коп., за липень 2013 року - 62 241 грн 00 коп., за серпень 2013 року - 8407 грн 00 коп., за вересень 2013 року - 96 101 грн 00 коп.;

- позивачем безпідставно завищено значення рядка 24 "Залишок від"ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду" за липень 2013 року у сумі 127 499 грн 00 коп., серпень 2013 року - 189 740 грн 00 коп., за вересень 2013 року - 198 147 грн 00 коп.;

- позивачем безпідставно занижено суму податку на дадану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного періоду за жовтень 2013 року в розмірі 81 грн 00 коп.

У період з 06.03.2014 по 27.03.2014 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування позивачем від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за грудень 2013 року, за результатами якої 27.03.2014 складено акт перевірки № 742/15-1/19416973.

У розділі "Висновок" названого акту перевірки зазначено, що позивачем порушено:

- п.187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 ПК України, в результаті чого позивачем безпідставно завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов"язання та сумою податкового кредиту за грудень 2013 року у сумі 13 201 грн 00 коп.;

- позивачем безпідставно завищено значення рядка 24 "Залишок від"ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду" за січень 2014 року у сумі 307 245грн 00 коп.

На підставі висновків актів перевірки № 2541/15-2/19416973 та № 742/15-1/19416973 відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від :

- № від 16.01.2014, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 294 248 грн 00 коп.;

- № від 16.01.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання на загальну суму 101 грн 00 коп., з якої за основним платежем - 81 грн 00 коп., за штрафними санкціями - 20 грн 00 коп.;

- № від 16.04.2014, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 13 201 грн 00 коп.

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно визначення пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податковог кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно п.п.198.1-198.3 ст.198 Кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Кодексу встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п.200.1 ст.200 Кодексу).

За приписами п.200.4 ст.200 Кодексу якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно п.201.1 ст. 201 Кодексу платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Відповідно п.201.6 ст.201 Кодексу податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.10 статті 201 Кодексу передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п.201.8 ст.201 Кодексу).

Колегією суддів встановлено, що у перевіряємому періоді ПП "Герц" здійснювало господарську діяльність із ВАТ «Укртелеком» в особі ЦЕЗ № 4 Київської обласної філії, ПП «Будіндустрія-1», ТОВ «БФ Завод», ТОВ «Компанія «Стальсервіс», ПАТ «Завод ЗБК ім. С. Ковальської, ПАТ «Солді і Ко», ТОВ «ЕССВЕ Україна», ТОВ «Компанія Центр-Сітка», ТОВ «Леон-Сервіс Плюс», ТОВ «ПРОПЕКС», ТОВ «ВОТЕКС УКРАЇНА», ТОВ «Домосвіт Трейд», ТОВ «ІЛАЯ ПЛЮС», ТОВ Українська будівельна компанія», ТОВ «Епіцентр К», ТОВ «Карат ЛТД», ТОВ «Сєвєлєктрогруп», ТОВ «ТК Карат».

На підтвердження виконання умов договорів, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії первинних документів: договорів, рахунків-активів, платіжних доручень, податкових накладних, видаткових накладних, виписок по особових рахунках, рахунків-фактур, рахунків на оплату, рахунків на оплату замовлення, акту приймання виконаних будівельних робіт.

Отже, колегія суддів згодна з висновком суду першої інстанції, що позивач на підтвердження реального характеру господарських операцій з контрагентами надав суду першої інстанції первинні документи бухгалтерського обліку та податкової звітності.

Вищевказані контрагенти позивача на момент оформлення ними податкових накладних були зареєстровані платниками податку на додану вартість.

За визначенням ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення (ч.1 ст.9 вказаного Закону).

Згідно правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в листі від 02.06.2011 року №742/11/13-11, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Колегія суддів вважає, що документи, складені на виконання умов укладених між позивачем та його контрагентами правочинів, оформлені належним чином, підтверджують реальне здійснення цих господарських операцій, а тому є первинними в розумінні Закону та є підставою для формування позивачем податкового обліку.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних рішень відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 14.04.2015.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

оловуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.