Справа № 826/1356/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

16 квітня 2015 року (в порядку письмового провадження) № 826/1356/15

за позовом ОСОБА_1
до Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва до Комісії для розгляду питань із встановлення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі відповідач) та просить суд:

1. визнати протиправними дії Комісії для розгляду питань із встановлення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2014 щодо повернення статусу учасника ліквідації на ЧАЕС 2 категорії;

2. визнати протиправним та скасувати рішення Комісії для розгляду питань із встановлення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.08.2014 оформлене протоколом №9 в частині того, що підстав для визначення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 немає та підтвердити йому статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 3;

3. Зобов`язати рішення Комісію для розгляду питань із встановлення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) протягом двох місяців з дня набрання судового рішення законної сили розглянути питання щодо повернення ОСОБА_1 статусу ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2;

4. Покласти на відповідача судовий збір

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях долучених до матеріалів справи.

В той же час, слід зазначити, що відповідачем було подано клопотання про заміну відповідача Комісії для розгляду питань із встановлення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на Комісію для розгляду питань із встановлення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Суд вважає, що вказане клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки саме Комісія для розгляду питань із встановлення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) приймала оскаржуване рішення. Про вказане свідчить, зокрема лист Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 19.09.2014 №37/09-7762.

На підставі ч.6 ст. 128 КАС України судом ухвалено про перехід до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:
Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.08.2014 згідно протоколу №9 було прийнято рішення (далі оскаржуване рішенням), яким розглянуто матеріали особової справи ОСОБА_1 та вирішено: «підстав для визначення йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 немає, оскільки архівна довідка Центрального архіву Головного управління внутрішніх військ МВС України від 14.04.2011 підтверджує його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в серпні 1986 року 2 дні. На підставі документів особової справи підтвердити статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 3».

Позивач не погоджується з вказаним рішення, оскільки воно є безпідставним та необґрунтованим.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

У відповідності до положень ст. 9 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 (далі Закон № 796-XII) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 10 Закону).

В той же час, стаття 10 Закону № 796-XII містить примітку, що до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 належать особи, до яких віднесено у тому числі солдатів (матросів), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах та були тимчасово направлені або відряджені для виконання робіт у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, та зазначений факт підтверджено відповідними документами

Згідно з п.2 ст. 14 Закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:

2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;
- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.

Вказане свідчить про те, що особа є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за умови, якщо:

- вона працювала у зоні відчуження;

- період праці припадає з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

В матеріалах справи наявна довідка військової частини Державного академічного ансамблю пісні і танцю Міністерства внутрішніх справ України від 02.12.2005 №б/н дана ОСОБА_1 , в тому, що він дійсно проходив службу у ансамблі пісні і танцю ВВ МВС України з травня 1985 по травень 1987 рік на посаді силового еквілібриста.

Окрім того, згідно довідки Центрального архівного відділу внутрішніх військ МВС України від 27.01.2012 особовий склад військової частини № НОМЕР_1 приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження з 26.04.1986 року по травень 1987 рік.

Як вбачається з матеріалів особової справи, єдиною підставою для прийняття рішення відповідачем про безпідставність видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації на ЧАЕС 2 категорії була архівна довідка Центрального архівного відділу внутрішніх військ МВС України від 31.01.2012 №128, якою визначено, що по документах військової частини № НОМЕР_1 встановлено, що рядовий-стрілець ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 23.08.1986 (нак. №212) по 24.08.1986 (нак. №214) в с. Розсоха.

На думку суду, відповідачем при прийняті оскаржуваного рішення не було враховано всіх обставини справи та наявних матеріалів. В той же час, останнім не було враховано Примітку зазначеної вище довідки, якою визначено «Згідно Директивою начальника Головного штабу Збройних сил України ДГШ-63 від 14.04.1993, військова частина НОМЕР_1 (особовий склад) приймала участь у ЛНА на ЧАЕС в зоні відчуження з 26.04.1986 р. по травень 1987 р.

Поряд з цим, слід зазначити, що в матеріалах адміністративної справи міститься Наказ від 17.06.1986 №147, яким встановлено перебування особового складу військової частини № НОМЕР_1 оркерстра і ансамблю, який здійснював концертну програму в районі дислокації воєнної частини на Чорнобильській АЕС в період з 21 по 22 травня 1986 року. Вказаним наказом за активну участь в політичному, воєнному і естетичному вихованню особового складу військ нагороджено грамотою рядового ОСОБА_1 .

В той же час, суд відмітить, що Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28.02.2012 в цивільній справі № 2-0/2604/4/2012 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління праці та соціального захисту населення Київської місткої державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, заяву задоволено та встановлено факт того, що ОСОБА_1 у складі військової частини № 3217 МВС СРСР перебував в період з 21 по 22 травня 1986 року в зоні відчудження Чорнобильської АЕС в зв`язку з проходженням військової служби.

Відповідно до відмітки про набрання рішенням законної сили, яка містить на копії рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28.02.2012 в цивільній справі № 2-0/2604/4/2012, яка наявні в матеріалах справи, зазначене рішення набрало законної сили 12.03.2012.

Пунктом 3 частини третьої статті 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість рішень суду.

Частина друга статті 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з частинами першою та другою статті 14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, факт того, що позивач у складі військової частини № 3217 МВС СРСР перебував в період з 21 по 22 травня 1986 року в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в зв`язку з проходженням військової служби встановлено рішення суду, яке набрало законної сили, а отже наявне документальне підтвердження того, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, а саме був солдатом, який перебуваючи на дійсній строковій службі у збройних силах був тимчасово направлений/відряджений для виконання робіт у зоні відчуження в період з 21 по 22 травня 1986 року, тобто до 1 липня 1986 року.

Вказане очевидно свідчить про наявність документально підтверджених фактів участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки період його праці припадав до 01.07.1986 року.

Поряд з цим, суд не приймає до уваги покликання відповідача на наявність архівної довідки Центрального архівного відділу внутрішніх військ МВС України від 31.01.2012 №128, оскільки останньою не спростовується факт перебування ОСОБА_1 у зоні відчуження в період з 21 по 22 травня 1986 року, а лише вказує на наявність обставин участі останнього у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ще й з 23.08.1986 (нак. №212) по 24.08.1986.

Вказане у сукупності документальне підтвердження обставин участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період до 01.07.1986 року (21-22 травня 1986 року) не викликає у суду жодних сумнівів. Разом з тим, отримані комісією документи не спростовують жодних обставин, які випливають з документів, наданих позивачем як суду, так і відповідачу.

Таким чином, суд вважає, що висновки Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) оформлені протоколом №9 від 29.08.2014 про безпідставну видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_1 та підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 необґрунтованими, необ`єктивними та такими, що спростовані позивачем належними і допустимими доказами.

Доказів про зворотнє суду відповідачами не надано.

З огляду на вищевикладене позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача оформленого протоколом № 9 від 29.08.2014 в частині відмови позивачу у визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 та зобов`язання відповідача розглянути питання до повернення позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В той же час, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог в порядку ст. 11 КАС України в частині зобов`язання відповідача не тільки розглянути питання про повернення позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, а й повернути такий статус йому. Вказане обмовлено тим, що по своїй суті розгляд питання не в повній мірі захищає права та інтереси позивача в розумінні ст. 2 КАС України. Окрім цього, суд не вважає за необхідне встановлювати строк розгляду заяви позивача протягом двох місяців від дня набрання рішенням законної сили, проте вважає, що при розгляді питання до повернення позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 відповідач повинен виходити з поняття «розумності строків», встановленого п.11 ч.1 ст. 3 КАС України.

Відносно позовних вимог щодо визнання протиправними дії Комісії для розгляду питань із встановлення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2014 щодо повернення статусу учасника ліквідації на ЧАЕС 2 категорії суд зазначає, що питання виконання/не виконання судового рішення вирішується в рамках Закону України «Про виконавче провадження», за наслідком винесення державним виконавцем процесуальних документів в рамках виконавчого провадження. За таких обставин, суд відмовляє в задоволені позовних вимог в цій частині.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в силу положень частини 2 статті 71 КАС України не спростував покликання позивача і не довів суду відповідність оскаржуваного рішення вимогам ч.3. ст.2 КАС України.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі частково довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги в цілому.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Інші доводи і заперечення сторін не спростовують встановленого вище судом.

Частиною 3 ст. 94 КАС України встановлено, що у разі, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог

Керуючись ст.. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії для розгляду питань із встановлення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) оформлене протоколом №9 від 29.08.14 в частині відмови ОСОБА_1 у визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3.

Зобов`язати Комісію для розгляду питань із встановлення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглянути у розумні строки від дня набрання рішенням законної сили питання щодо повернення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та повернути такий статус йому.

Судові витрати в сумі 48 (сорок вісім) грн. 72 коп. присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України.

В іншій частині відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст..186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк