Справа № 823/608/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року справа № 823/608/15

15 год. 12 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Демченко Н.Ю.,

представника позивача - Табаченка А.В. (згідно з довіреністю),

представника відповідача - Власенко В.В. (згідно з довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Шполянський молокозавод» до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Шполянський молокозавод» (далі-позивач) до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі-відповідач) про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення (далі - ППР) від 04.12.2014 №, стягнення з державного бюджету судового збору за подання позову.

Позов мотивований тим, що відповідач, на думку позивача, порушив вимоги чинного законодавства, здійснивши замість документальної перевірки камеральну, та прийнявши ППР форми «Р» замість форми «Ш». Тому, просив задовольнити позов.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що за наслідками перевірки виявлено порушення позивачем норм законодавства щодо неперерахування частини ПДВ на спеціальний рахунок Державної казначейської служби, у зв'язку з чим прийнято оскаржуване ППР. Тому, просив відмовити у задоволенні позову.

У судових засіданнях представники сторін підтримали свої правові позиції у спорі.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі у їх взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Публічне акціонерне товариство «Шполянський молокозавод» зареєстроване як юридична особа з 17.09.1999 (). Основний вид діяльності згідно з КВЕД є перероблення молока, виробництво масла та сиру. Має атестат виробництва молока, молочної сировини і молочних продуктів від 27.08.2012 №1271138.

Суд встановив, що службова особа відповідача ОСОБА_3 здійснила камеральну перевірку з питань своєчасності сплати позивачем податкових зобов'язань до бюджету з податку на додану вартість (далі - ПДВ), під час якої виявила неперерахування позивачем у 2014 році ПДВ у розмірі 61626,00грн. для виплат компенсації сільськогосподарським виробникам за продані молоко і м'ясо. За результатами перевірки складено акт від 04.12.2014 №1970/23-04-15-0208/03566564 (далі - акт перевірки), на підставі якого відповідач прийняв оскаржуване ППР від 04.12.2014 №, яким позивачу збільшено розмір грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 61626,00грн.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню суд взяв до уваги наступне.

По-перше, підп.6 п.1 підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) визначений обов'язок переробного підприємства сплачувати позитивну різницю між сумою податкових зобов'язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, визначену у податковій декларації з ПДВ щодо діяльності з постачання продукції, до спеціального фонду Державного бюджету України та на спеціальний рахунок, відкритий ним в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у розмірі 50 відсотків у 2014 році.

По-друге, згідно з підп.10 п.1 підрозділу 2 Розділу ХХ ПК України перерахування суми ПДВ на спеціальний рахунок переробного підприємства для виплати компенсації здійснюється переробним підприємством до 15 числа місяця, наступного за звітним (податковим) періодом, до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суми ПДВ, не перераховані на спеціальний рахунок або перераховані з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, а також суми компенсації, не виплачені сільськогосподарським товаровиробникам або виплачені з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, вважаються такими, що використані не за призначенням і підлягають стягненню до державного бюджету відповідно до підп.13 п.1 підрозділу 2 Розділу ХХ ПК України.

Суд врахував, що зафіксований в акті податкової перевірки факт неперерахування коштів у розмірі 61626,00грн. для виплат компенсації сільськогосподарським виробникам за продані молоко і м'ясо на спеціальний рахунок позивачем визнається та не заперечується.

Доводи позивача про невідповідність вимогам чинного законодавства процедури проведення перевірки не стосуються предмету спору та спростовуються такими вимогами законодавства.

П.75.1. ст.75 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків згідно з підп. 75.1.1. п.75.1. ст.75 ПК України. Вона відповідно до п.76.1. ст.76 ПК України проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Документальна планова перевірка згідно з п.77.1 ст.77 ПК України повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відповідно до абзацу першого п.77.2 ст.77 ПК України відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. У свою чергу, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з обставин, зазначених в п.78.1 ст.78 ПК України.

Суд встановив, що перевірка позивача проведена виключно на підставі даних декларації з ПДВ від 20.11.2014 № за жовтень 2014 року, тобто даних самостійно задекларованих (узгоджених) зобов'язань. Зокрема, позивач задекларував: позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) періоду 123253,00грн., ПДВ для сплати до загального/спеціального фонду державного бюджету 61627,00грн. і суму, що підлягає спрямуванню на спеціальний рахунок - 61626,00грн. Відповідно до даних зворотнього боку облікової картки щодо позабюджетного спеціального рахунку про ПДВ для виплат дотацій сільськогосподарських товаровиробників за продані молоко та м'ясо за позивачем рахується недоїмка, відповідні суми ПДВ на спеціальний рахунок не перераховувалися.

Оскільки здійснена податкова перевірки не передбачалася планом-графіком та були відсутні підстави для здійснення позапланової документальної перевірки, врахувавши, що перевірці підлягала виключно податкова звітність позивача суцільним порядком, суд дійшов висновку, що відповідач не порушив порядок проведення перевірки позивача.

Щодо доводів позивача про форму оскаржуваного ППР суд врахував таке.

Відповідно до підп.14.1.157. п.14.1. ст.14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Підп. «ґ» п.2.1. Розділу ІІ Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 №1236 (далі - Порядок №1236), визначено, що орган державної податкової служби визначає суму нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість та складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених Кодексом.

Згідно з абз.2 п.2.2. зазначеного Порядку у випадках, зазначених у пункті 2.1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ органу державної податкової служби складає податкове повідомлення-рішення за формою згідно з додатком 2 за наслідками перевірок (форма "Р").

З аналізу норм Порядку №1236 вбачається, що ППР форми «Ш» приймається у разі застосування штрафних санкцій за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Суд звернув увагу, що до позивача оскаржуваним ППР штрафні санкції не застосовувались. Отже його твердження про невідповідність оскаржуваного рішення вимогам законодавства є безпідставним.

Враховуючи встановлені обставини та викладені норми законодавства, суд дійшов висновку, що оскаржуване ППР прийняте у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому є правомірним та не підлягає скасуванню.

Тому суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог. У зв'язку з цим, на виконання ст.94 КАС України про вирішення питання стягнення судових витрат пропорційно задоволеним вимогам суд врахував, що цей позов є майновим, оскільки прямо впливає на склад майна позивача.

Згідно з абз.2 п.п.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2014 №3674-VI за подання до адміністративного суду позову майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 2 відсотків розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, ставкою судового збору у цій справі є 1827,00грн. (1,5 розміру мінімальної заробітної плати).

Ч.3 ст.4 вказаного Закону передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Враховуючи часткову оплату позивачем судового збору при поданні позову в розмірі 182,70грн. та вищезазначені обставини, суд дійшов висновку стягнути з позивача на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1644,30грн.

Керуючись ст.ст. 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Шполянський молокозавод» про скасування податкового повідомлення-рішення Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 04.12.2014 № відмовити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Шполянський молокозавод» (20600, Черкаська область, Шполянський район, м.Шпола, вул.Лебединська, буд.140; ) на користь Державного бюджету України судовий збір за подання цього позову в сумі 1644,30грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні 30коп.).

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного тексту постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич