Справа № 826/14123/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 квітня 2015 року № 826/14123/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кротюка О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом керівника Державного підприємства «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» Рудковського Дмитра Олександровича
до 3-тя особа Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Державне підприємство «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України»
про визнання неправомірною та скасування постанови

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Державне підприємство «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» з позовом до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу від 04.09.2014 року у виконавчому провадженні номер 41412344.

Судом ухвалою від 01 жовтня 2014 року замінено первинного позивача (Державне підприємство «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України») на належного - керівника ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» Рудковського Дмитра Олександровича. Протокольною ухвалою залучено третьою особою первинного позивача - Державне підприємство «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України».

Представник відповідача проти позову заперечив, що оскільки постанова суду не виконана, то це стало підставою для винесення оскаржуваного рішення, що відповідає положенням закону «Про виконавче провадження».

В порядку частини 4 ст.122 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

Окружним адміністративним судом міста Києва було видано виконавчий лист на виконання постанови суду від 19 грудня 2012 року у справі 2а-15676/12/2670 (далі - Рішення суду). Згідно викладеною у ньому резолютивної частини рішення вказаного суду постановлено: зобов'язати Державне підприємство «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» виконати вимогу від 07.09.2011 № 31-14/881 в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди (збитків) на суму 18590448 гривень.

Постановою від 04.09.2014 року ВП № 41412344 було встановлено невиконання Рішення суду та за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, які можуть бути виконанні лише боржником (далі - Постанова/оскаржуване рішення).

Позивач вважає, що він вчинив усі дії, які від нього залежали для виконання Рішення суду. А тому накладений штраф не є обґрунтований і підлягає скасуванню.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Так, рішенням суду було зобов'язано Державне підприємство «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» виконати вимогу від 07.09.2011 № 31-14/881(далі - Вимога) в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди (збитків) на суму 18590448 гривень.

Як встановлено судом зі змісту вимоги від 07.09.2011 року № 31-14/881 ГоловКРУ вимагає від начальника Державного підприємства «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України»: в порядку встановленому чинним законодавством відшкодувати за рахунок осіб, винних у нанесені битків, кошти в у відповідних розмірах, встановлених актом позапланової перевірки від 08.7.2011 року; 31-21/18.

Вказане дає підстави суду дійти до висновку, що мета дій полягає у відшкодуванні шкоди, а порядок досягненні цієї цілі встановлений чинним законодавством України. Окрім того, винні особи окреслені вказаним вище актом перевірки: ОСОБА_2, ОСОБА_3.

З матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що листом від 24.01. 2014 року Державного підприємства «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» було повідомлено державного виконавця про скерування винним особам листів про відшкодування шкоди на загальну суму 18590448грн (додано описи вкладення у цінний лист). Окрім того, було вказано, що згідно порядку передбаченого чинним законодавством, а саме ст.136 КЗпП України, стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу. Відповідно до статуту Державного підприємства «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» віднесено до сфери управління Державної адміністрації залізничного транспорту. Вказане обумовлює обставини вжиття всіх дій, передбачених законом для відшкодування шкоди.

Окрім того, матеріали виконавчого провадження 41412344містять копію позовної заяви ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України»до ОСОБА_3 та окремо до ОСОБА_2 , який мешкає у місті Донецьк, про відшкодування збитків. Проте згідно листа від 26.08.2014 року № 30-924 Українського держаного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» Київської міської дирекції призупинено приймання поштових відправлень в тому числі і до міста Донецьк.

Вказане в сукупності зумовило подання позовної заяви лише до ОСОБА_3, оскільки поштова кореспонденція до міста Донецьк на адресу ОСОБА_2 оператором поштового зв'язку з підстав обставин АТО не приймається.

Окрім того, ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» було направлено звернення до начальника Головного юридичного управління Укрзалізниці згідно якого повідомлялось про необхідність подання Укрзалізницею відповідного позову до винних осіб про стягнення завданих збитків.

Як встановлено судом з рішення Голосіївського районного суду міста Києва у справі 725/14940/14-ц за позовом ДП «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, у позові було відмовлено.

Однією з підстав для відмови було те, що з таким позовом до ОСОБА_3, звернулась особа, яка не є належним позивачем, оскільки таке звернення не відповідає вимогам ч.4 ст.136 КЗпП України, згідно якої стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу.

Згідно положення ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене , суд дійшов наступних висновків.

Згідно Рішення суду третю особу було зобов'язано виконати вимогу від 07.09.2011 № 31-14/881(далі - Вимога), яка в сою чергу полягає у відшкодуванні завданої матеріальної шкоди (збитків) на суму 18590448 гривень.

Виконання такої вимоги в порядку згідно чинного законодавства здійснюється добровільно особою, яка завдала шкоди або через звернення до суду.

Третя особа направляла листи до винних осіб щодо відшкодування шкоди, окрім того, зверталася до суду з позовами.

Враховуючи рішення Голосіївського районного суду міста Києва у справі 725/14940/14-ц суд дійшов висновку, що третя особа на виконання рішення суду може лише направити листа боржнику з вимогою про відшкодування шкоди, та вжити дії, які направлені на реалізацію положень ст..136 КЗпП.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які у своєму змісті засвідчують факт звернення третьої особи до Укрзалізниці з проханням вжиття необхідних дій, передбачених ст..136 КЗпП для виконання Рішення суду та Вимоги.

Судом не приймається покликання на лист третьої особи від 28.01.2014 року, оскільки, по-перше, він не адресований безпосередньо Укрзалізниці, як уповноваженій особі, по-друге, не має доказів його відправлення/вручення, по-третє, він не має у своєму змісті прохання на вчинення Укрзалізницею дій щодо виконання нею в порядку ст..136 КЗпП Рішення суду та Вимоги, а містить, фактично, інформаційний (довідковий) характер.

Таким чином, зважаючи на це, суд дійшов до висновку про відсутність виконання Рішення суду, оскільки належне звернення до Укрзалізниці третьою особою з проханням вжиття дій, передбачених ст..136 КЗпП на виконання Рішення суду та Вимоги в матеріалах як судової справи, так і матеріалів виконавчого провадження, відсутнє.

У відповідності до положень ст.. 89 ЗУ «Про виконавче провадження» (№606-XIV від 21.04.1999) у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Інші доводи і заперечення сторін не спростовують встановленого вище судом.

Наявність обставин застосування у виконавчому провадженні до позивача штрафу від 29.07.2014 та вказані вище судом обставини і висновки, свідчить про безпідставність і необґрунтованість позовних вимог. Відтак в позові слід відмовити.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в силу положень частини 2 статті 71 КАС України спростував покликання позивача і довів відповідність оскаржуваних рішень вимогам ч.3. ст..2 КАС України.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст.. 9, 71, 159, 163, 181 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст..186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк