Справа № 2а-1903/11/2670
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

02 квітня 2015 року м. Київ В/800/1801/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя СуддіМуравйов О. В. Карась О.В. Моторний О.А. Приходько І.В. Усенко Є.А.
розглянувши заяву про перегляд Верховним Судом УкраїниДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
ухвали відВищого адміністративного суду України 21.01.2015 року
у справі№ 2а-1903/11/2670 (К/9991/68009/11)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Італфуд Україна»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва
провизнання дій та бездіяльності неправомірними, визнання неправомірними листа та другої податкової вимоги, скасування першої податкової вимоги та зобов'язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в:

Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві подала заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.01.2015 року у справі № 2а-1903/11/2670 (К/9991/68009/11), якою касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києві залишено без задоволення. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2011 року залишено без змін.

Заява подана з посиланням на ч. 1 ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме: п. 1.3 та 3.3 Порядку заповнення і подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №166 від 30.05.1997, п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України та ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Подана заява не відповідає зазначеним вимогам з наступних підстав.

Подібність правовідносин, про яке зазначається в пункті 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

У справі № 2а-1903/11/2670 (К/9991/68009/11), про перегляд якої подана заява, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову, оскільки встановлено, що декларації з податку на додану вартість, подані 19.11.2010 року, містили всі необхідні реквізити.

Крім того, зі вказаного рішення суду касаційної інстанції вбачається, що суд при вирішенні спору застосовував норми Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами», що спростовує доводи заявника про неоднакове застосування положень Податкового кодексу України.

В обґрунтування заяви про перегляд судового рішення заявник посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 19.12.2013 року у справі № 2а-1670/4264/11 (К/9991/94891/11), стверджуючи при цьому, що в даних справах мали місце подібні обставини.

Зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України у справі № 2а-1670/4264/11 (К/9991/94891/11) вбачається, що суд касаційної інстанції погодився з висновком про відмову в позові, оскільки встановлено, що податковий розрахунок плати за користування надрами для видобування корисних копалин не відповідає вимогам п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України.

Отже, застосування різних норм матеріального права в зазначених судових рішеннях відбувалося за різних фактичних обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає перегляд судового рішення касаційної інстанції в порядку, передбаченому Главою 3 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому в допуску справи до перегляду Верховним Судом України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України, -

У Х В А л и в:

Відмовити Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві в допуску до провадження по перегляду Верховним Судом України справи № 2а-1903/11/2670 (К/9991/68009/11) Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий суддя О. В. Муравйов

Судді О. В. Карась

О. А. Моторний

І. В. Приходько

Є. А. Усенко