Справа № К/9991/71087/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2015р. м. Київ К/9991/71087/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 03.09.2009р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12.07.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністративно-господарського управління Генерального Штабу Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобовязання відповідача провести виплату грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні в запас в розмірі 5472,68 грн.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 03.09.2009р., яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12.07.2011р., в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами першої та апеляційної інстанцій рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.07.2008р. №273 позивач був звільнений з військової служби в запас на підставі пункту 63 «в» Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України за станом здоров'я.

Наказом начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України від 23.07.2008р. №82 позивач з 23.07.2008р. був виключений зі списків особового складу ГУ військової служби правопорядку у Збройних Силах України та всіх видів забезпечення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходили з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції до 11.03.2000р. військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» призупинено дію ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна (за винятком військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб», який набрав чинності з 01.01.2007р. ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції, а також доповнено статтею 9-1, в редакції, чинній до 01.01.2008р., якою було передбачено, зокрема, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів.

Верховний Суд України, рішення якого відповідно до положень статті 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх судів України, у постанові від 19.03.2013р. у справі № 21-38а13 висловив наступну правову позицію:

«Положення ч. 2 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» регулюють порядок виплати компенсації замість речового майна військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, і не поширюються на військовослужбовців, звільнених з військової служби.

На думку колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, на момент звернення особи для отримання грошової компенсації замість речового майна вказаний Закон не передбачав такого права для військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, а пункт 27 Положення про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. №1444, не підлягає застосуванню, оскільки суперечить положенням цього Закону».

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують і є безпідставними, оскільки за грошовою компенсацію за не отримане речове майно позивачу необхідно було звернутись під час проходження ним військової служби.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних рішень суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 03.09.2009р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12.07.2011р. у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський