Справа № 442/3999/13-а 2-а/442/12/2014
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Справа № 876/2393/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, третя особа ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

У червні 2013 року ОСОБА_2 (далі - позивач) в інтересах ОСОБА_3 звернувся з позовом до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради (далі - відповідач), третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі - третя особа) про визнання протиправним пп. 2.5 п. 2 рішення відповідача № 448 «Про надання дозволу громадянам міста на переведення нежитлових приміщень в житлові, житлових в нежитлові та присвоєння поштових адрес» від 15.11.2012 року та скасувати його.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить прийняти нове рішення про залишення позовної заяви без розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки про оскаржуване рішення він мав дізнатись в день його прийняття, а саме 15.11.2012 року, оскільки таке було опубліковано в цей же день на офіційному інтернет-порталі Дрогобицької міської ради.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Проте право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким як строки давності, обмеження доступу неповнолітніх і осіб, що страждають психічними розладами, тощо (рішення Європейського суду з прав людини у справі «З та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Статтею 100 КАС України передбачено можливість визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Разом з тим, законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строків, тому суд в кожній конкретній справі з врахуванням всіх обставин самостійно визначає поважність таких причин.

Крім того, як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 05.12.2012 року звертався до міського голови з заявою про скасування рішення від 15.11.2012 року № 448 (а.с. 41) та в Дрогобицьку міжрайонну прокуратуру з проханням вжити заходів щодо його скасування як незаконного, а тому колегія суддів вважає, що вказані обставини не свідчать про пропуск строку звернення до суду.

Кожна особа має право самостійно обирати спосіб захисту своїх прав, свобод та інтересів, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

На думку апеляційного суду використання позивачем можливості несудового вирішення спору є обставиною, яка свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом і не позбавляє його права на судовий захист порушених, на думку позивача, прав.

Щодо питання про присвоєння поштової адреси частині житлового будинку АДРЕСА_1, то суд зазначає, що таке можливе після поділу нерухомого майна на самостійні об'єкти та наявності відповідного висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна. Поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. При підготовці документів про поділ нерухомого майна проводиться уточнення кількості основних будинків і допоміжних будівель, що входять до складу об'єкта нерухомого майна, виявляється і вносяться до матеріалів технічної інвентаризації поточні зміни в будинках, будівлях, спорудах; за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться до уваги заяви всіх співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально (пп.1.2, 2.2, 2.4, 2.5 п.1, 2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затв. наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 року за № 774/14041).

Суду не було надано належних доказів наявності згоди співвласника (ОСОБА_3) на розподіл житлового будинку чи будь-якого судового рішення про поділ будинку на окремі житлові приміщення. Крім того, третій особі вже було відмовлено в присвоєнні її частині будинку окремої поштової адреси, оскільки відсутній реальний розподіл часток в житловому будинку, що є у спільній власності. Крім того, третьої особою на ім'я міського голови подавалась заява про проведення реального розподілу майна, що належить квартирі АДРЕСА_1, проте суду не надано доказів проведення такого розподілу.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для присвоєння окремої поштової адреси частині будинку АДРЕСА_1 і як наслідок протиправність пп. 2.5 п.2 рішення № 448 «Про надання дозволу громадянам міста на переведення нежитлових приміщень в житлові, житлових в нежитлові та присвоєння поштових адрес» від 15.11.2012 року.

Твердження апелянта про непорушення оскаржуваним рішенням прав позивача колегія суддів не бере до уваги, оскільки житловий будинок АДРЕСА_1, частині якого присвоєно поштову адресу, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а тому оскаржуване рішення стосується прав та інтересів позивача.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року у справі № 442/3999/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула