Справа № К/9991/53685/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2015 р. м. Київ К/9991/53685/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрі-шніх справ України в Автономній Республіці Крим на постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим про поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому зазначав, що проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді помічника оперуповноваженого оперативно-пошукового сектору відділу карного розшуку Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим та 22 квітня 2010 року був звільнений зі служби за дискредитацію звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Уточнивши позовні вимоги просив скасувати наказ про звільнення як такий, що винесений з порушенням відповідного порядку та без згоди профспілкової організації, поновити на посаді, стягнути заборгованості з грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, відшкодувати моральну шкоду та витрати на правову допомогу.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 08 листопада 2010 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим від 22 квітня 2010 року № 25 о/с; поновлено на посаді помічника оперуповноваженого оперативно-пошукового сектору відділу карного розшуку Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим; стягнуто з Ялтинського міського управління Голо-вного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 квітня 2010 року по 12 липня 2011 року включно у розмірі 33 638,08 грн. з утриманням всіх обов'язкових страхових внесків та платежів; стягнуто з Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим 1000 грн. моральної шкоди; стягнуто з Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим на користь Державного бюджету України 344,88 грн. судового збору.

Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2011 року виправлено описку в резолютивній частині судового рішення щодо визначення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу - 29 563,78 грн.

У касаційній скарзі відповідач просив скасувати рішення апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди і судових витрат та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Судами попередніх інстанцій встановлено що ОСОБА_4 проходив службу на посаді помічника оперуповноваженого оперативно-пошукового сектору відділу карного розшуку Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим з 01 травня 2009 року.

15 квітня 2010 року прокурором міста Ялти порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України по факту перевищення влади або службових повноважень співробітниками відділу кримінального розшуку Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим при затриманні та проведенні дослідчої перевірки відносно ОСОБА_5

Відповідно до даної постанови, 19 червня 2009 року близько 17 години оперуповноважений відділу кримінального розшуку Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_4, перебуваючи на території речового ринку в місті Ялта, запідозрив ОСОБА_5 у вчиненні злочину та запропоновував йому пройти до опорного пункту міліції, розташованого на цьому ж речовому ринку. У період з 19 по 20 червня 2009 року працівники ВКР Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Автономній Республіці Крим, діючи навмисно, перевищуючи свої службові обов'язки, всупереч вимогам Закону України «Про міліцію» застосували до громадянина ОСОБА_5 заходи фізичного та психологічного впливу з метою надання ним свідчень про визнання винним у скоєнні злочину.

Висновком службового розслідування за фактом порушення кримінальної справи відносно посадових осіб ВКР Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, затвердженого 22 квітня 2010 року, встановлено скоєння позивачем протиправних дій, перевищення влади та службових повноважень, які призвели до порушення кримінальної справи, дискредитацію звання працівника органів внутрішніх справ, що супроводжувалося насильством стосовно громадянина ОСОБА_5

Наказом начальника Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим від 22 квітня 2010 року № 25 о/с позивач був звільнений зі служби у запас за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішні справ України (за дискредитацію звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ).

Перевіривши правильність застосування судам норм матеріального та процесуального права в межах доводів касаційної скарги колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Стягуючи моральну шкоду апеляційний суд виходив з того, що позивачу було заподіяно моральну шкоду у зв'язку з його незаконним звільненням і необґрунтованим обвинуваченням у висновку службового розслідування у вчиненні злочину, якого він не вчиняв. Проте завдання моральних страждань та переживань позивача не було підтверджено у судовому засіданні, а тому моральна шкода підлягала відшкодуванню у зменшеній відповідно до позовних вимог сумі.

За змістом статей 23 та 1167 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок душевних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до підпункту 2 частити третьої статті 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, виходячи з наведених норм матеріального права, суд апеляційної інстанції в частині відшкодування моральної шкоди прийшов до помилково висновку про наявність підстав для такого відшкодування. Також у судовому рішенні судом було зазначено, що моральні страждання та переживання позивача не були належним чином підтверджені, тобто відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Апеляційний суд, стягуючи з відповідача на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 344,88 грн. відповідного обґрунтування не навів.

Частиною першої статті 94 встановлено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

У справі відсутні, а в рішенні суду апеляційної інстанції не зазначено наявності здійснених стороною, яка не є суб'єктом владних повноважень, документально підтверджених судових витрат.

За таких обставин оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції в частині відшкодування моральної шкоди та стягнення на користь Державного бюджету України судового збору є неправомірним та підлягає скасуванню.

Обставини справи встановлені повно і правильно, але апеляційний суд порушив норми матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень в частині відшкодування моральної шкоди та стягнення судового збору і ухвалення нового судового рішення в цій частині.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 225, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим задовольнити.

Постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2011 року скасувати в частині відшкодування моральної шкоди та стягнення судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову.

У решті судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/