Справа № 826/3438/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

14 квітня 2015 року 08:00 справа №826/3438/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Шевченка Олександра Володимировича
третя особаПублічне акціонерне товариство "Актив-Банк"
прозобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач 1), та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Шевченка Олександра Володимировича (далі по тексту - відповідач 2, Уповноважена особа), в якому просить: 1) зобов'язати відповідача 2 включити позивача до переліку кредиторів Публічного акціонерного товариства "Актив-Банк"; 2) зобов'язати відповідача 1 включити позивача до загального реєстру кредиторів Публічного акціонерного товариства "Актив-Банк".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3438/14; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Актив-Банк" (далі по тексту - третя особа, ПАТ "Актив-Банк"); закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 30 березня 2015 року позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача 1 проти задоволення позовних вимог заперечив, представники відповідача 2 та третьої особи до суду не прибули.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників відповідача 2 та третьої особи, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Між ОСОБА_1 (вкладник) та ПАТ "Актив-Банк" (банк) 19 травня 2014 року укладено наступні договори банківського вкладу:

- договір №ДФО-11-177439 строкового вкладу "Вільна сімка", відповідно до якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок в доларах США та приймає на нього грошові кошти у сумі 5 000,00 доларів США;

- договір №ДФО-11-177438 строкового вкладу "Вільна сімка", відповідно до якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок в доларах США та приймає на нього грошові кошти у сумі 5 000,00 доларів США;

- договір №ДФО-11-177437 строкового вкладу "Вільна сімка", відповідно до якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок в доларах США та приймає на нього грошові кошти у сумі 5 000,00 доларів США;

- договір №ДФО-11-177434 строкового вкладу "Вільна сімка", відповідно до якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок в доларах США та приймає на нього грошові кошти у сумі 5 000,00 доларів США;

- договір №ДФО-11-177425 строкового вкладу "Вільна сімка", відповідно до якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок у гривні та приймає на нього грошові кошти у сумі 20 000,00 грн.;

- договір №ДФО-11-177426 строкового вкладу "Вільна сімка", відповідно до якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок у гривні та приймає на нього грошові кошти у сумі 30 000,00 грн.;

- договір №ДФО-11-170149 строкового вкладу "Вільна сімка", відповідно до якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок у гривні та приймає на нього грошові кошти у сумі 500,00 грн.

За умовами вказаних договорів кожні сім днів вкладник має право на повернення вкладу, а банк при цьому повертає вклад та сплачує нараховані проценти.

Відповідно до рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2014 року на користь позивача стягнено з ПАТ "Актив-Банк" суми банківських вкладів за вказаними вище договорами банківського, що укладались у валюті - долар США, вкладу у розмірі 20 000,00 доларів США, 12% річних у розмірі 870,53 доларів США, 3% річних в сумі 104,64 доларів США, всього 20 975,01 доларів США (що еквівалентно 320 081,09 грн.) та суми банківських вкладів за договорами банківського вкладу, що укладались у валюті - гривня, у розмірі 50 500,00 грн., 25% річних у розмірі 2 035,15 грн., 3% річних у розмірі 263,40 грн. та інфляційні витрати у розмірі 1 523,50 грн., а всього 54 322,10 грн.

Як свідчать матеріали справи, ПАТ "Актив-Банк" сплатило на користь позивача 200 000,00 грн., залишок заборгованості за вкладами складає 174 403,90 грн.

З метою отримання решти суми за вкладами, що перевищує гарантовану суму відшкодування, 05 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженої особи із заявою щодо включення її до реєстру кредиторів та виплати боргу за судовим рішенням у сумі 174 403,19 грн.

Уповноважена особа у листі від 04 березня 2015 року №659/07-4-1 повідомила, що заяви кредиторів, подані після 26 січня 2015 року, є такими, що подані з пропущенням строку, встановленого Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому вимоги до банку вважаються погашеними.

Позивач вважає протиправним не включення його до реєстру кредиторів, оскільки про існування строків пред'явлення вимог до банку йому не було відомо, та зазначає про поважність причини пропущення такого строку через хворобу та перебування на лікуванні.

Відповідач 1 проти задоволення позовних вимог заперечили, вказавши, що Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачає поновлення строку пред'явлення кредиторських вимог до банку.

Відповідач 2 та третя особа письмових заперечень проти позову чи пояснень до суду не надали.

Окружний адміністративний суд міста Києва не погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1, керуючись наступними мотивами.

Суд встановив, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 23 грудня 2014 року №838 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Актив-Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів прийнято рішення від 24 грудня 2014 року №158 про початок ліквідації ПАТ "Актив-Банк" та призначення Уповноваженої особи на ліквідацію.

Інформацію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Актив-Банк" опубліковано в газеті "Голос України" №251 за 27 грудня 2014 року.

Відповідно до частини другої статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною четвертою статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Частина п'ята статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до положень частини першої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду з дня свого призначення зокрема складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Частина перша статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

З наведених норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" випливає, що вимоги кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду вимоги до банку, що ліквідується, протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, вимоги, що надійшли після закінчення такого строку вважаються погашеними; а тому, до реєстру акцептованих вимог кредиторів підлягають включенню лише ті вимоги, що заявлені у межах 30-денного строку, визначеного у статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З урахуванням того, що відомості про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Актив-Банк" опубліковано 27 грудня 2014 року, граничним строком подачі кредиторських вимог в даному випадку є 26 січня 2015 року.

Разом з тим, матеріали справи підтверджують, що позивач звернувся до Уповноваженої особи із кредиторськими вимогами до третьої особи лише 05 лютого 2015 року, тобто після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, а тому такі вимоги вважаються погашеними та не підлягають включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача про неможливість звернення ОСОБА_1 із кредиторськими вимогами до банку до 26 січня 2015 року, у зв'язку із тривалим лікуванням та необізнаністю про будь-які строки звернення до банку із вимогами, так як Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачає можливості поновлення чи продовження строку для звернення із кредиторськими вимогами незалежно від причин поважності пропущення такого строку, а, в силу статті 68 Конституції України, не знання законів не звільняє від відповідальності.

Посилання позивача на обов'язковість виконання судового рішення про стягнення банківського вкладу у порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", є помилковими, оскільки у межах спірних правовідносин позивач не оскаржує дії чи бездіяльність державного виконавця, а Закон України "Про виконавче провадження" не регулює питання виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Таким чином, дії Уповноваженої особи щодо відхилення кредиторських вимог позивача вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Виходячи з наведеного вище, позовні вимоги ОСОБА_1 до Фонду та Уповноваженої особи про зобов'язання включити її до переліку кредиторів та загального переліку кредиторів нормативно та документально не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, судом не встановлено дій чи бездіяльності відповідачів, які б суперечили вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у свою чергу, позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко