Справа № 2а-4477/09/2670
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

04 вересня 2014 року справа №2а-4477/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Дегтярьової О.В., Огурцова О.П., за участю секретаря Калужського Д.О. та представників:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача 1: не з'явились;

відповідача 2: не з'явились;

відповідача 3: не з'явились;

зацікавленої особи: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні заяву Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про визначення суми до стягнення за судовим рішенням в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до1. Ліквідаційної комісії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 2. Міністерства регіонального розвитку та будівництв України 3. Міністерства з питань житлово-комунального господарства
про за участю визнання протиправним наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та відшкодування моральної шкоди Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України
В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2010 року, позов ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 01 лютого 2007 року №49 "ос" про звільнення ОСОБА_1 з роботи з посади начальника Контрольно-ревізійного відділу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України згідно пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України; стягнуто з Ліквідаційної комісії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року в сумі 118 104,00 грн.; визнано звільненим ОСОБА_1 з роботи з 01 травня 2010 року на підставі пункту 3 статті 30 Закону України "Про державну службу" у зв'язку із досягненням ним граничного віку проходження державної служби; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2011 року касаційну скаргу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України задоволено частково, а саме: скасовано ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2010 року та змінено постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2010 року, а саме: абзац третій резолютивної частини постанови суду викладено в наступній редакції: "Стягнути з Ліквідаційної комісії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з відрахуванням отриманої ним допомоги по безробіттю, обов'язкових зборів та платежів"; виключено з резолютивної частини постанови суду четвертий абзац щодо визнання звільненим ОСОБА_1 з роботи з 01 травня 2010 року на підставі пункту 3 статті 30 Закону України "Про державну службу" у зв'язку із досягненням ним граничного віку проходження державної служби, та доповнено резолютивну частину постанови суду абзацом наступного змісту: "Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Контрольно-ревізійного відділу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, з 01.02.2007".

ОСОБА_1 подав до суду заяву про визначення суми до стягнення за судовим рішенням, в якій просить встановити суму для стягнення з боржника - Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з відрахуванням отриманої допомоги по безробіттю, обов'язкових зборів та платежів, із врахуванням інфляції та коефіцієнту підвищення посадових окладів, в якій зазначає що на його користь належить виплатити 181 251,12 грн., без врахування підвищення посадових окладів.

Після надходження справи із Вищого адміністративного суду України розгляд заяви про визначення суми до стягнення за судовим рішенням призначено на 11 серпня 2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2014 року, з метою повноти дослідження обставин справи та враховуючи відсутність іншого органу, ніж Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, який може надати докази у даній справі, зобов'язано Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України надати суду довідку про середньомісячну та середньоденну заробітну плату позивача з урахуванням коефіцієнтів підвищення (у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів), обчислену за правилами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Разом з тим, витребуваних доказів Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на вимогу суду не надало, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про визначення суми до стягнення за судовим рішенням за наявними доказами.

Зі змісту поданої заяви суд встановив, що вона за своєю суттю є заявою про встановлення способу виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частина друга статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

Як зазначено вище, постановою Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2011 року вирішено стягнути з Ліквідаційної комісії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з відрахуванням отриманої ним допомоги по безробіттю, обов'язкових зборів та платежів.

Разом з тим, відсутність конкретної суми, що належить стягнути на користь позивача, унеможливлює виконання судового рішення і його відновлення прав та інтересів.

Вирішуючи питання, яку суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з відрахуванням отриманої ним допомоги по безробіттю, обов'язкових зборів та платежів, належить стягнути на користь позивача, суд керується наступним.

Механізм обчислення середньої заробітної плати у випадку вимушеного прогулу визначається Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі по тексту - Порядок).

Згідно з абзацом третім пункту 2 Порядку встановлюється, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до 5 Порядку визначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Абзац третій пункту 8 Порядку встановлює, що середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Таким чином, для визначення належної позивачу суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу суду належить встановити розмір середньомісячної заробітної плати з розрахунку за останні 2 календарні місяці роботи, що передували його звільненню, розмір середньоденної (годинної) заробітної плати, середньомісячне число робочих днів та кількість днів вимушеного прогулу.

В матеріалах справи міститься довідка Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 20 травня 2008 року №7/4-123 (а.с. 54 т. ІІІ), згідно з якою за останні два місці роботи (грудень 2006 року та січень 2007 року) середньомісячна заробітна плата склала 4 566,07 грн.

Суд встановив, що у грудні 2006 року був 21 робочий день, у січні 2007 року було 18 робочих днів. Як підтверджують розрахункові листи, за січень 2007 року позивача працював 0 днів та не отримував заробітної плати.

З наведених даних судом проведено наступні розрахунки:

1) середньомісячна заробітна плата з розрахунку за останні 2 календарні місяці роботи - 4 566,07 грн.;

2) середньоденна заробітна плата, виходячи із розміру середньомісячна заробітна плата з розрахунку за останні 2 календарні місяці роботи, поділеної на кількість відпрацьованих робочих днів за грудень 2006 року та січень 2007 року - 4 566,07 грн. / 21 день = 217,43 грн.;

3) середньомісячне число робочих днів, розраховане діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці - 41 день (21 робочий день грудня 2006 року + 18 робочих днів січня 2007 року) = 20,5 днів;

4) кількість місяців вимушеного прогулу за період з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року складає 39 календарних місяців;

5) середньомісячне число робочих днів за час вимушеного прогулу - 20,5 днів * 39 місяців = 799,5 днів;

6) середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу складає: 217,43 грн. (середньоденна заробітна плата) * 799,5 (середньомісячне число робочих днів за час вимушеного прогулу) = 173 835,29 грн.

На виконання резолютивної частини постанови Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2011 року щодо стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з відрахуванням отриманої ним допомоги по безробіттю, обов'язкових зборів та платежів, судом встановлено, що за період судового оскарження позивач отримав допомогу по безробіттю у розмірі 24 674,07 грн., доказів на підтвердження розміру відрахувань обов'язкових зборів та платежів Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України до суду не надано.

З урахуванням викладеного вбачається, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з відрахуванням отриманої ним допомоги по безробіттю, обов'язкових зборів та платежів, яку належить стягнути на користь ОСОБА_1, складає 149 161,22 грн. (173 835,29 грн. - 24 674,07 грн. (допомога по безробіттю)).

Доказів на спростування вказаної суми Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України не надало.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на індексацію заробітної плати та коефіцієнти підвищення посадових окладів, оскільки Порядок не передбачає проведення індексації середньомісячної заробітної плати, а докази підвищення посадових окладів в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, з метою виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2011 року в адміністративній справі №2а-4477/09/2670 та забезпечення відновлення порушених прав позивача, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні ВП №26858570 - Ліквідаційної комісії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, на Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що заява ДПІ у Шевченківському районі м. Києва про визначення суми до стягнення за судовим рішенням підлягає частковому задоволенню та про наявність підстав для встановлення способу виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2011 року в частині стягнення з Ліквідаційної комісії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з відрахуванням отриманої ним допомоги по безробіттю, обов'язкових зборів та платежів, шляхом визначення суми, що підлягає стягненню, у розмірі 149 161,22 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_1 про визначення суми до стягнення за судовими рішенням задовольнити частково.

2. Встановити спосіб виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2011 року в частині стягнення з Ліквідаційної комісії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з відрахуванням отриманої ним допомоги по безробіттю, обов'язкових зборів та платежів, шляхом визначення суми, що підлягає стягненню, у розмірі 149 161,22 грн. (сто сорок дев'ять тисяч сто шістдесят одна гривня двадцять дві копійки).

3. В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу суду за результатами розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді О.В. Дегтярьова

О.П. Огурцов