Справа № 806/982/15
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

806/982/15

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року м. Житомир справа № 806/982/15

категорія 10.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба І.Б.,

представник позивача та представник відповідача у судове засідання не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі Житомирської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Крилівське" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій

встановив:

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про причини неявки у судове засідання не повідомив.

Справа розглядається судом за наявними у ній доказами на підставі положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, з’ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Пунктом 1 статті 1 Закону України від 26 червня 1997 року №400/97-ВР “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон України №400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтею 14 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон України №1058-IV) до страхувальників, серед інших, віднесено підприємства, установи і організації (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи), створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Таким чином СТОВ "Крилівське" відноситься до платників страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 13 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII “Про пенсійне забезпечення” визначено категорії осіб, які мають право на пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України №400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Підпунктом 1 абзацу 2 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Таким чином відповідач повинен відшкодовувати витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлений розділом 6 Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої Постановою Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція).

Пунктом 6.4 розділу 6 цієї Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до пункту 6.7. розділу 6 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

На адресу відповідача було направлено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з лютого 2015 року, та розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з 2014 року, з 2015 року, з грудня 2014 року та з 2014 року (а.с.7, 9, 11, 13).

Під час розгляду справи заборгованість відповідачем сплачена у повному обсязі, що підтверджується листом позивача від 14 квітня 2015 року №1225/03 (а.с.26), однак позивач не відкликав позовну заяву та не відмовився від позову.

Враховуючи наведене підстав для задоволення адміністративного позову немає, оскільки відповідач добровільно сплатив суму заборгованості, яку позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку.

Керуючись статями 71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін