Справа № 803/1870/13-а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 р. Справа № 876/12960/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.
суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,
за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2013 р. по справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський до Державної фінансової інспекції у Волинській області про визнання дій начальника відділу інспектування протиправними та скасування акта ревізії,-
встановив:

04.09.2013 року позивач - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський Західного ТКЕУ Міністерства оборони України (далі - КЕВ м. Волододимир-Волинський) звернувся із позовом до відповідача - Державної фінансової інспекції у Волинській області про визнання дій начальника відділу інспектування протиправними та скасування акта ревізії від 17.07.2013 року.
З урахуванням поданих уточнень позовних вимог від 24.09.2013 року №12295/13 та від 30.09.2013 року №12493/13 позивач просить суд визнати протиправними та скасувати п. 3 на суму 2 964 964,54, п. 4 на суму 292 941,47 грн., п. 5 на суму 43 756,97 грн., п. 6 на суму 16 967,88 грн., п. 8 на суму 50 597,25 грн. вимоги ДФІ «Про усунення порушень, виявлених ревізією» №03-080-14-14/4720 від 05.08.2013 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ДФІ у Волинській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КЕВ м. Волододимир-Волинський за період з 01.01.2011 року по 01.06.2013 року. За результатами проведеної ревізії складено акт № 080-22/12 від 17.07.2013 року, в якому встановлено ряд порушень вимог чинного законодавства. На усунення порушень була винесена вимога № 03-080-14-14/4720 від 05.08.2013 року пунктами якої зобов`язано позивача, зокрема:
п. 3 відшкодувати збитки спричинені оплатою боргу за електроенергію спожиту мешканцями житлового фонду м. Володимир-Волинський на суму 2 964 964,54 грн.;
п. 4 відшкодувати збитки внаслідок їх покриття за рахунок бюджетних коштів, у тому числі шляхом проведення відповідної претензійно-позивної роботи, а саме оплати вартості комунальних послуг та енергоносіїв для виробничих потреб ТзОВ «Провідна продовольча компанія ЗСУ» на суму 292 941,47 грн.;
п. 5 відшкодувати зайво виплачені суми заробітної плати (надбавки за вислугу років) кочегарам та операторам котелень на суму 43 756,97 грн.;
п. 6 провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сплати страхових внесків та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачених внаслідок зайвого нарахування і виплати заробітної плати, надбавок, премій та індексації, та повернути зайво сплачені кошти в сумі 16 967,88 грн.;
п. 8 провести претензійно-позивну роботу для забезпечення сплати ТзОВ «Провідна продовольча компанія ЗСУ» та ТзОВ «МЕТСОБСТРАХ-ХК» до державного бюджету орендної плати на суму 6 666,27 грн. та 43 930,99 грн. відповідно.
Позивач вважає вищенаведені вимоги Інспекції протиправними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2013 р. позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано пункти 3, 4, 5, 6, 8 вимоги Державної фінансової інспекції у Волинській області «Про усунення порушень виявлених ревізією» № 03-080-14-14/4720 від 05.08.2013 року.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач - Державна фінансова інспекція у Волинській області. Вважає, що постанова прийнята з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.
Апелянт вважає винесену вимогу № 03-080-14-14/4720 від 05.08.2013 року правомірною, оскільки вона ґрунтується на достовірних фактах, які встановлені при проведенні ревізії КЕВ м. Володимир-Волинський.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, що відповідачем згідно п. 2.18 Плану роботи Державної фінансової інспекції у Волинській області на ІІ квартал 2013 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 01.06.2013 року № 424, від 27.05.2013 року № 410, № 411, № 412 у період з 28.05.2013 року по 16.07.2013 року було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КЕВ м. Володимир-Волинський за період з 01.01.2011 року по 01.06.2013 року, про що складено акт № 080-22/12 від 17.07.2013 року, яким зафіксовано ряд порушень вимог чинного законодавства.

На підставі акту ревізії № 080-22/12 від 17.07.2013 року та п. 7 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" ДФІ у Волинській області пред`явлена вимога № 03-080-14-14/4720 від 05.08.2013 року до КЕВ м. Володимир-Волинський про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності порушень законодавства, зокрема предметом позовних вимог є окремі пункти вимоги щодо:
- пункт 3, відшкодувати збитки спричинені оплатою боргу за електроенергію спожиту мешканцями житлового фонду м. Володимир-Волинський на суму 2 964 964,54 грн., у тому числі шляхом проведення відповідної претензійно-позивної роботи. В іншому випадку, стягнути з винних осіб шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 КЗПП України.
- пункт 4, відобразити в обліку дебіторську заборгованість по відшкодуванні витрат за комунальні послуги та енергоносії, які фактично спожиті іншими юридичними та фізичними особами. Відшкодувати збитки внаслідок їх покриття за рахунок бюджетних коштів, у тому числі шляхом проведення відповідної претензійно-позивної роботи, а саме оплати вартості комунальних послуг та енергоносіїв для виробничих потреб ТзОВ «Провідна продовольча компанія ЗСУ» на суму 292 941,47 грн. В іншому випадку, стягнути з винних осіб шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 КЗПП України.
- пункт 5, відшкодувати зайво виплачені суми заробітної плати (надбавки за вислугу років) кочегарам та операторам котелень на суму 43 756, 97 грн., у тому числі шляхом проведення відповідної претензійно-позивної роботи. В іншому випадку, стягнути з винних осіб шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 КЗПП України.
- пункт 6, провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачених внаслідок зайвого нарахування і виплати заробітної плати, надбавок, премій та індексації, та повернути зайво сплачені кошти в сумі 16 967,88 грн.
- пункт 8, передачу в користування нерухомого майна суб`єктам господарювання для організації харчування особового складу Збройних сил України здійснювати відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Провести претензійно-позивну роботу для забезпечення сплати ТзОВ «Провідна продовольча компанія ЗСУ» та ТзОВ «МЕТСОБСТАР-ХК» до державного бюджету орендної плати на суму 6 666,27 грн. та 43 930,99 грн. відповідно.
Вказаною вимогою було встановлено строк до 05.09.2013 року для інформування про вжиті заходи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Бюджетного кодексу України, бухгалтерський облік усіх операцій щодо виконання Державного бюджету України проводять органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики. Цей облік має відображати всі активи та зобов`язання держави.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 117 Бюджетного кодексу України, за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу: повернення бюджетних коштів до відповідного бюджету - застосовується за порушення бюджетного законодавства, визначене пунктом 24 (щодо субвенцій та коштів, наданих одержувачам бюджетних коштів) частини першої статті 116 цього Кодексу, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський є державною установою, який створений Міністерством оборони України і підпорядкований Західному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінню. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський є правонаступником Володимир-Волинського КЕЧ району.

КЕВ є юридичною особою, веде самостійний баланс, має печатку зі своїм найменуванням і здійснює діяльність на основі і відповідно до чинного законодавства України та Положень, затверджених начальником Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління.

Основною метою діяльності КЕВ є керівництво квартирно-експлуатаційними службами військових частин та установ, які дислокуються на території Волинської області; забезпечення військових частин та установ казармено-житловим фондом, обладнанням, інвентарем та комунальними послугами; організація та здійснення контролю за експлуатацією, своєчасним проведенням ремонтів закріпленого казармено-житлового фонду, комунальних споруд і інженерних мереж та устаткування, здійснення обліку нерухомого майна, переданого в користування військовим формуванням. Протягом ревізійного періоду КЕВ м. Володимир-Волинський на території Волинської області забезпечував всіма видами квартирного постачання 12 військових частин, філії, «музей Міністерства оборони України», два військомати, які перебувають на балансі та 10 військоматів, що знаходяться в орендованих приміщеннях.

Щодо п. 3 листа - вимоги ДФІ у Волинській області, який оскаржує позивач, колегія суддів виходить з наступного.

Так, в пункті 3 зобов`язано позивача відшкодувати збитки спричинені оплатою боргу за електроенергію спожиту мешканцями житлового фонду м. Володимир-Волинський на суму 2 964 964,54 грн., у тому числі шляхом проведення відповідної претензійно-позивної роботи. В іншому випадку, стягнути з винних осіб шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 КЗПП України.

Судами встановлено, що відповідно до рішення Господарського суду Волинської області від 03.05.2006 року в справі №8/58-38.1 з КЕВ м. Володимир-Волинський стягнуто в користь ВАТ «Волиньобленерго» заборгованість за використану електроенергію за період з червня 2003 року по лютий 2006 року, а саме 1 199 353,47 грн. основного боргу; 23 639,38 грн. інфляційних нарахувань; 5 960,63 грн. річних; 12 289,57 грн. державного мита та 116,17 грн. ІТЗ, а всього 1 241 359,22 грн.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 29.06.2010 року в справі №04/69-38.1 з КЕВ м. Володимир-Волинський стягнуто в користь ВАТ «Волиньобленерго» заборгованість за спожиту електроенергію за період з червня 2009 року по березень 2010 року, а саме: 534 025,18 грн. основного боргу; 41 800 грн. інфляційних нарахувань; 9 940,06 грн. 3% річних; 5 857,66 грн. державного мита та 235,36 грн. ІТЗ, а всього 591 858,26 грн.

Відповідно до рішення Господарського суду Волинської області від 17.11.2009 року в справі №06/129-38 з КЕВ м. Володимир-Волинський стягнуто в користь ВАТ «Волиньобленерго» заборгованість за використану електроенергію за період з червня 2008 року по травень 2009 року, а саме 1 123 763,70 грн. в т.ч. 1 038 155,51 грн. основного боргу; 72 738,95 грн. індексу інфляції; 12 869,24 грн. 3% річних; 11 237,64 грн. державного мита та 312,50 грн. ІТЗ.

Згідно рішення Господарського суду Волинської області від 13.11.2008 року в справі №1/42-38.1 з КЕВ м. Володимир-Волинський стягнуто в користь ВАТ «Волиньобленерго» заборгованість за використану електроенергію за період з лютого 2006 року по квітень 2008 року, а саме: 730 874,28 грн. основного боргу; 28 673,48 грн. інфляційних нарахувань; 3 894,21 грн. 3 % річних; 7 757,10 грн. державного мита та 118 грн. ІТЗ.

За результатами ревізії зазначено, що частину заборгованості, стягненої за вищевказаними рішеннями Господарського суду становить заборгованість населення, якому надання послуг з електропостачання проводиться на платній основі, і зроблено висновок про неправомірність перерахування КЕВ м. Володимир-Волинський до стягувача ВАТ «Волиньобленерго» заборгованості на загальну суму 2 964 964,54 грн., яка виникла внаслідок покриття витрат, пов`язаних з наданням платних послуг з енергопостачання фізичним особам, яка обрахована з рішення Господарського суду Волинської області №8/58-38.1 від 03.05.2006 року на суму 759 878,71 грн., рішенням Господарського суду №1/42-38.1 від 13.11.2008 року, №06/129-38 від 17.11.2009 року, №04/69-38.1 від 29.06.2010 року на суму 2 205 085,83 грн., однак дана позиція фінансової інспекції є надуманою, та спростовується наступним.

Так, посилання ДФІ у Волинській області на те, що Господарським судом при прийнятті вищевказаних рішень не враховано пояснення ряду осіб, та що частина вказаної заборгованості це вартість електроенергії, спожита населенням м. Володимир-Волинський житло якого знаходиться на балансі ЖЕК №1 судова колегія не бере до уваги, оскільки вищевказані рішення Господарського суду набрали законної сили і є в силу ст.124 Конституції України обов`язковими до виконання на всій території України.

Також не береться до уваги посилання представника фінінспекції, що заборгованість в сумі 2 964 964,54 грн. - це заборгованість населення м. Володимир-Волинський, яке мешкає в будинках військових містечок та які були передані в комунальну власність міста, відповідно до актів приймання-передачі військового майна і вони повинні відшкодовувати кошти за спожиту електроенергію. Як судом встановлено з рішення Господарського суду, постачання електричної енергії до вказаних військових містечок проводилось відповідно до договору «Про постачання електричної енергії» від 24.05.2004 року № 521-0047 укладеного між КЕВ м. Володимир-Волинський та Володимир-Волинською філією ВАТ «Волиньобленерго» де споживачем електроенергії являється саме КЕВ м. Володимир-Волинський, змін до вказаного договору від 24.05.2004 року не вносилось, а тому саме КЕВ м. Володимир-Волинський повинен проводити розрахунок за електроенергію з надавачем послуг, що й встановлено рішеннями господарських судів.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства Юстиції України Відповідно до п.4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рухунках та вкладах в установах банків. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом.

Колегією суддів встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» начальником відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Волинській області прийняті розпорядження № та №ЗВП №11724282/6 та старшим державним виконавцем Новосад О.Ю. грошові кошти, що знаходились на рахунках боржника КЕВ м. Володимир-Волинський при виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення грошових коштів з КЕВ м. Володимир-Волинський знято через управління держказначейства на користь ВАТ «Волиньобленерго» в т.ч. і на суму 2 964 964,54 грн.

Судом також встановлено, що КЕВ м. Володимир-Волинський будь-яких коштів з своїх рахунків, що зареєстровані у встановленому порядку в Головному Управлінні Державної казначейської служби України у Волинській області не перераховував в користь ВАТ «Волиньобленерго», а кошти за рішеннями Господарського суду Волинської області, які набрали законної сили в т.ч. і їх частина на суму 2 965 тис.грн.. були примусово стягнуті з рахунків позивача у держказначействі державною виконавчою службою шляхом виставлення платіжної вимоги при виконанні наказів господарського суду та були перераховані стягувачу ВАТ «Волиньобленерго».

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що зазначення ДФІ у Волинській області в п.3 висновку про відшкодування збитків, пов`язаних з наданням позивачем платних послуг енергопостачання на суму 2 965 тис.грн. не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Що стосується п. 4 листа - вимоги ДФІ у Волинській області, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, в пункті 4 вказано для позивача відобразити в обліку дебіторську заборгованість по відшкодуванню витрат за комунальні послуги та енергоносії, які фактично спожиті іншими юридичними та фізичними особами. Відшкодувати збитки внаслідок їх покриття за рахунок бюджетних коштів, у тому числі шляхом проведення відповідної претензійно-позивної роботи, а саме оплати вартості комунальних послуг та енергоносіїв для виробничих потреб ТзОВ «Провідна продовольча компанія ЗСУ» на суму 292 941,47 грн. В іншому випадку, стягнути з винних осіб шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 КЗПП України.

Суд першої інстанції дійшов до вірного переконання, що висновок ДФІ у Волинській області стосовно допущення порушення начальником КЕВ м. Володимир - Волинський та головним бухгалтером щодо спричинення матеріальної шкоди (збитків) на суму 292941 ,47 грн. за спожиті енергоносії ТОВ «Провідна продовольча компанія» та ТОВ «МЕДСОБСТАР-ХК» - є неправомірним, з огляду на наступне.

Так. КЕВ м. Володимир-Волинський є бюджетною установою, кошторис видатків якої за бюджетною програмою КПВК 2101020 затверджуються начальником Західного територіального КЕУ, а також розпорядником коштів третього рівня кошторису Міністерства оборони України, на якого покладені функції утримання казарменно-житлового фонду військових частин, які дислоковані у межах відповідальності установи, включаючи проведення оплати за спожиті ними енергоносії та комунальні послуги.

Відповідно до п. 6.5 наказу Міністра оборони України «Про затвердження Інструкції з організації продовольчого забезпечення військовослужбовців та годування штатних тварин Збройних Сил України шляхом залучення суб`єктів господарювання» № 846 від 28.12.2011 року, оплата комунальних послуг та енергоносіїв у процесі надання послуг з харчування здійснюється за окремими рішеннями Міністра оборони України.

Згідно договору від 16.01.2010 року № 1 КЕВ м. Володимир-Волинський передано ТзОВ «Провідна продовольча компанія ЗСУ» - (ТзОВ «ППК») у строкове користування нерухоме майно з подальшим користуванням для організації харчування особового складу військових частин на період до 31.03.2010 року, термін дії якого було продовжено до 09.02.2012 року. Умовами вказаного договору не передбачено оплату за користування майном. Відповідно до актів прийняття-передачі від 09.02.2012 року нерухоме майно повернуто в КЕВ м. Володимир-Волинський.

Відповідно до договору від 07.02.2012 року № 286/2/12/4 укладеного Міністерством оборони України, надання послуг з організації харчування особового складу військових частин на території Волинської області з 01.03.2012 року було покладено на ТзОВ «МЕТСОБСТАР-ХК». Умовами вказаного договору не передбачено оплату за користування майном. В ході ревізії зроблено розрахунок недоотриманих доходів до спеціального фонду КЕВ за надане в безоплатне користування нерухоме майно суб`єктам господарювання для організації харчування особового складу ЗС України.

Згідно п. 6 ст. 22 Бюджетного кодексу України, розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетнок програмою, та надати йому кошти бюджету в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі цього розпорядника бюджетних коштів.

Як зазначалося вище, згідно п.6.5 Наказу Міністерства Оборони України «Про затвердження Інструкції з організації продовольчого забезпечення військовослужбовців та годування штатних тварин Збройних Сил України шляхом залучення суб`єктів господарювання» № 846 від 28.12.2011 року, оплата комунальних послуг та енергоносіїв у процесі надання послуг здійснюється за окремим рішенням Міністра оборони України.

В контексті вищенаведеного, судом першої інстанції було встановлено, що з метою зменшення вартості послуг з харчування особового складу ЗС України у перевіряємий період на підставі окремих доручень Міністра оборони України за №5107/з від 29.04.2011 року, №8525/з від 07.07.2011 року, №16830/з від 29.12.2011 року були включені в кошторис КЕВ видатки на оплату енергоносіїв та комунальних послуг, спожитих ТзОВ «ППК» та ТзОВ «МЕТСОБСТАР-ХК».

ТзОВ «Провідна продовольча компанія» та ТзОВ «МЕДСОБСТАР-ХК» за результатами тендеру на закупівлю послуг з громадського харчування (харчування особового складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних Сил України у Закарпатській, Чернівецькій, Тернопільській, Хмельницькій, Вінницькій, Черкаській та Волинській областях, інших осіб, які згідно чинного законодавства мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах) стали переможцями даних конкурсів, тільки в послідовності ТзОВ «ППК»- 2011 року, ТзОВ «МЕДСОБСТАР-ХК» - 2012 року.

Після проведення процедури закупівлі з Міністерством оборони України, між КЕВ м. Володимир-Волинський та ТзОВ «ППК» було укладено договір №1 від 16.01.2010 року про передачу у строкове користування нерухоме майно з подальшим користуванням для організації харчування особового складу військових частин на період до 31 березня 2010 року, а із ТзОВ «МЕДСОБСТАР-ХК» договір 86/2/12/4 від 01.02.12 року договір на закупівлю послуг громадського харчування.

Відповідно до Розділу 4 Закону України «Про здійснення державних закупівель» N 2289-VI від 1 червня 2010 року, Міністерству оборони України дозволено передавати суб`єктам господарювання - переможцям процедури закупівлі в межах відповідних бюджетних призначень на безоплатній основі та на умовах повернення у стані не гіршому, ніж на момент передачі, закріплене за ними рухоме та нерухоме майно, необхідне для організації харчування в стаціонарних та польових умовах, згідно з визначеним Міністерством оборони України переліком.

Тому, виходячи з норм вищенаведеного ЗУ «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.10 року та договору про закупівлю послуг громадського харчування №286/2/12/4 та договору №1, суд першої інстанції вірно зазначив, що встановлення інспекцією сум для сплати позивачем вартості комунальних послуг та енергоносіїв при користуванні їх нерухомим майном для надання послуг з харчування військовослужбовців не є підставним.

КЕВ м. Володимир-Волинський - це один із структурних підрозділів Збройних Сил України Міністерства оборони України на який покладається обов`язок утримання, обслуговування та плуатації нерухомого майна Збройних Сил України.

Крім того, згідно ч.2 ст. 546 Цивільного кодексу України, договори про забезпечення нерухомим майном відповідають принципу акцесорності забезпечувальних зобов`язань, оскільки є саме забезпечувальними зобов`язаннями по відношенню до основного договору - договору на харчування. Акцесорний характер способів забезпечення виконання зобов`язань означає, що правочин щодо встановлення забезпечення буде мати юридичне значення тільки тоді, коли має юридичну силу основне зобов`язання, тобто забезпечувальне зобов`язання наслідує долю основного.

Як наслідок, колегія суддів вважає, що використання будівель позивача на безоплатній основі ТзОВ «Провідна продовольча компанія ЗСУ» та ТзОВ «МЕДСОБСТАР-ХК» відповідає чинному законодавству України. А тому, зобов`язання ДФІ у Волинській області передбачити позивачу в обліку дебіторської заборгованості по відшкодуванню оплати вартості комунальних послуг та енергоносіїв для виробничих потреб на суму 292 941,47 грн. є протиправним.

Щодо п. 5 та п. 6 листа - вимоги ДФІ у Волинській області, яку оскаржує позивач, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Так, в пункті 5 зобов`язано позивача відшкодувати зайво виплачені суми заробітної плати кочегарам та операторам котелень на суму 43 756, 97 грн., у тому числі шляхом проведення відповідної претензійно-позивної роботи. В іншому випадку, стягнути з винних осіб шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 КЗПП України. Пунктом 6 зобов`язано провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачених внаслідок зайвого нарахування і виплати заробітної плати, надбавок, премій та індексації, та повернути зайво сплачені кошти в сумі 16 967,88 грн.

Згідно із ст. 1 Указу Президії Верховної Ради «Про умови праці тимчасових робітників і службовців» від 24.09.1974 року №311-ІХ, робітники та службовці вважаються тимчасовими, якщо їх прийнято на роботу на строк до 2-х місяців, а сезонною (п.1 ст. Указу №310) вважається робота, яка внаслідок природніх і кліматичних умов виконується не цілий рік, а протягом певного періоду (сезону), що не перевищує шести місяців.

Переліки сезонних робіт встановлюються Списком сезонних робіт №278 затверджених постановою КМУ від 28.03.97 р. Отже, строковий трудовий договір на виконання сезонної роботи може бути укладений з працівником тільки якщо його робота включена у Список сезонних робіт і не перевищує шестимісячного терміну. Якщо за списком №278 робота не відповідає сезонній, але не перевищує шести місяців, то з працівником, що приймається на таку роботу, укладається строковий трудовий договір на визначений строк, встановлений за погодженням сторін, або на час виконання певної роботи (ст. 23 КЗпП), однак сезонною така робота вважатись не буде.

Так, як оператори котелень внесені в штатний розпис КЕВ м. Володимир-Волинський і є штатними працівниками, та працювали більше як шість місяців, а саме 7 місяців, тому їхню роботу не можна віднести до сезонної і відповідно застосовування п. 2.5. Положення про умови та порядок виплати працівникам ЗСУ надбавки за вислугу років №409 від 17.10.2000 р., яким передбачено, що надбавка не виплачується тимчасовим та сезонним працівникам і не підлягає застосуванню до вищевказаних працівників. За таких обставин немає підстав для відшкодування позивачем нарахованої інспекцією як зайво виплачену заробітну плату в сумі 43 756,97 грн.

Оскільки судом встановлено, що КЕВ м. Володимир-Волинський правомірно призначено та виплачено кочегарам та операторам котелень суми заробітної плати (надбавки за вислугу років) на суму 43 756,97 грн., тому немає підстав для повернення зайво сплачених коштів в сумі 16 967,88 грн. щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що зазначено в п.6 вимоги.

Що стосується п. 8 листа - вимоги ДФІ у Волинській області, суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Так, в пункті 8 зобов`язано позивача провести претензійно-позивну роботу для забезпечення сплати ТзОВ «Провідна продовольча компанія ЗСУ» та ТзОВ «МЕТСОБСТАР-ХК» до державного бюджету орендної плати на суму 6 666,27 грн. та 43 930,99 грн. відповідно.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТзОВ «Провідна продовольча компанія», та ТзОВ «МЕДСОБСТАР-ХК» за результатами тендеру на закупівлю послуг з громадського харчування (харчування особового складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних Сил України у Закарпатській, Чернівецькій Тернопільській, Хмельницькій, Вінницькій, Черкаській та Волинській областях, інших осіб, які згідно чинного законодавства мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах та годування штатних тварин), стали переможцями даних конкурсів, тільки в послідовності ТзОВ «ППК»- 2010-11 р. р., ТОВ «МЕДСОБСТАР-ХК» - 2012 року.

На підставі укладення даного договору та відповідно до розпорядження начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України за №303/1/6/12 від 13.01.10 року, начальником Західного територіального Квартирно-експлуатаційного управління було винесено розпорядження №23/2/53/6 від 15.01.10 року, яким зобов`язано начальників КЕВ, КЕЧ району укласти на період з 16.01.10 року по 31.03.10 року договори позики нерухомого військового майна, яке необхідне для надання послуг з харчування у стаціонарних та польових умовах із ТОВ «Провідна продовольча компанія».

На виконання даного розпорядження між КЕВ м. Володимир -Волинський та ТОВ «ППК» було укладено договір №1 від 16.01.2010 р. про передачу у строкове користування нерухомого майна з подальшим користуванням виключно для організації харчування особового складу військових частин на період до 09 лютого 2012 року, а із ТОВ «МЕДСОБСТАР-ХК» договір №286/2/12/4 від 01.02.12 року на закупівлю послуг громадського харчування.

Відповідно до ЗУ «Про здійснення державних закупівель» від 1 червня 2010 року, Міністерству оборони України дозволено передавати суб`єктам господарювання переможцям процедури закупівлі в межах відповідних бюджетних призначень на безоплатній основ та на умовах повернення у стані не гіршому, ніж на момент передачі, закріплене за ними рухоме те нерухоме майно, необхідне для організації харчування в стаціонарних та польових умовах, згідно з визначеним Міністерством оборони України переліком.
Тому, виходячи з вищенаведеного, ЗУ «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.10 р., договором про закупівлю послуг громадського харчування №286/2/12/4 та договором №1, не передбачено платне користування нерухомим майном для надання послуг з харчування військовослужбовців.

Як наслідок, суд апеляційної інстанції вважає, що безоплатне використання будівель позивача переможцями тендеру ТзОВ «Провідна продовольча компанія» та ТзОВ «МЕДСОБСТАР-ХК» правомірне і відповідає чинному законодавству України, а тому немає підстав для сплати ТзОВ «Провідна продовольча компанія» та ТзОВ «МЕДСОБСТАР-ХК» до державного бюджету орендної плати за використання майна на суму 6 666,27 грн. та 43 930,99 грн. відповідно.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги КЕВ м. Волододимир-Волинський є підставними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, ст.200, ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2013 р. по справі № 803/1870/13-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик