Справа № К/9991/715/12-С
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року м. Київ К/9991/715/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
ГоловуючогоНечитайло О.М.
СуддівЛанченко Л.В.
Пилипчук Н.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2011 року

та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року

у справі №2а-469/11/1070

за позовом Прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

та ОСОБА_5

про застосування фінансових санкцій та стягнення прибутку від ведення азартних ігор,

ВСТАНОВИВ :

Прокурор м. Ірпеня Київської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області (далі - Позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

та ОСОБА_5 (далі - Відповідачі) про застосування фінансових санкцій та стягнення прибутку від ведення азартних ігор.

Київський окружний адміністративний суд постановою від 10 травня 2011 року позовні вимоги задовольнив частково, застосував до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 8 000 мінімальних заробітних плат, а саме - 7 256 000,00 грн. з конфіскацією грального обладнання, а також стягнув з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Державного бюджету України прибуток (дохід) від проведення азартних ігор шляхом вилучення готівки з конфіскацією грального обладнання.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 06 грудня 2011 року змінив рішення суду першої інстанції, виклавши абзац другий резолютивної частини постанови в наступній редакції: «Застосувати та стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 8 000 мінімальних заробітних плат, а саме - 7 256 000,00 грн. з конфіскацією грального обладнання». В іншій частині постанову суду першої інстанції залишив без змін.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, Позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі письмових заперечень на касаційну скаргу Позивача до суду касаційної інстанції не надіслав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили такі фактичні обставини справи.

ОСОБА_4 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області від 05 травня 2010 року.

Працівники податкового органу провели перевірку дотримання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів та ліцензій, про що склали акт від 12 жовтня 2010 року №0245/1031/23/НОМЕР_1, яким встановили порушення Відповідачем вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу».

Встановлені перевіркою обставини слугували підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі податкового органу з позовом про застосування до Відповідача та стягнення фінансових санкцій у вигляді штрафу з конфіскацією грального обладнання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, між Відповідачами 30 вересня 2010 року було укладено договір оренди приміщення № б/н, загальною площею 16,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За висновками акту перевірки, в приміщенні кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за вказаною адресою, знаходилося вісім гральних автоматів, сім з яких були підключені до електромережі та використовувалися для здійснення азартних ігор з метою отримання виграшу у грошовій формі. Гральні автомати обладнані купюро приймачами, через які здійснюється ставка за гру за готівкові кошти.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили зі встановленого податковим органом факту проведення та організації азартних ігор Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, за що до останнього застосували фінансові санкції у вигляді штрафу з конфіскацією грального обладнання.

У той же час, судами відмовлено у задоволенні позовних вимог про застосування фінансових санкцій до ОСОБА_5, яким було здано з оренду Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 приміщення, у якому останнім здійснювалася організація та проведення азартних ігор.

Відмовляючи у задоволення позовних вимог у цій частині, суди попередніх інстанцій виходили з того, що Позивачем всупереч частини 2 статті 71 КАС України не надано доказів, які б підтверджували факт організації та проведення ігор з метою отримання прибутку безпосередньо ОСОБА_5

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, Позивач вказав на помилковість таких висновків судів попередніх інстанцій, з огляду на те, що ОСОБА_5 при укладенні договору оренди нерухомого майна від 30 серпня 2010 року фактично було організовано у наданому в оренду приміщенні роботу гральних автоматів, на яких надавалися послуги з гри, а також щомісячно отримувався дохід від проведення азартних ігор у розмірі 500,00 грн., що не було взято до уваги судами попередніх інстанцій.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

При цьому згідно з визначеннями, наведеними у статті 1 цього Закону, під гральним бізнесом розуміється діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку; азартною грою є будь-яка гра, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості.

Організатори азартних ігор відповідно до пункту 3 статті 1 вказаного Закону визначені як фізичні та юридичні особи суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють діяльність з організації і проведення азартних ігор з метою отримання прибутку.

Відповідно до статті 3 названого Закону до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, в приміщенні в якому проводився огляд, здійснює підприємницьку діяльність Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 30 вересня 2010 року №б/н, з огляду на що доводи податкового органу про організацію та проведення азартних ігор ОСОБА_5 обґрунтовано відхилені судами попередніх інстанцій.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині застосування до ОСОБА_5 фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 8 000 мінімальних заробітних плат, а саме - 7 265 000,00 грн., з конфіскацією грального обладнання та стягнення застосованих фінансових санкцій.

Мотивація та докази, наведені у касаційній скарзі, не дають адміністративному суду касаційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду попередньої інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року у справі №2а-469/11/1070 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддяНечитайло О.М.
СуддіЛанченко Л.В.
Пилипчук Н.Г.