Справа № 823/2289/14
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року справа № 823/2289/14

14 год. 45 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Демченко Н.Ю.,

представника позивача - не прибув,

представника відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі-позивач) звернулась у Черкаський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом про стягнення з рахунків у банках, обслуговуючих фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач), на користь бюджету через позивача податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 334247грн. 20коп. відповідно до: податкового повідомлення-рішення від 06.11.2013 №000541701, податкових декларацій від 10.02.2014 № та від 14.03.2014 №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказані узгоджені зобов'язання.

Позивач просив розгляд справи проводити без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у зв'язку з таким.

Суд встановив, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 02.04.2004 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1). Згідно з довідкою позивача відповідач має відкриті рахунки у банківських установах (а.с.5).

З письмових доказів у справі суд встановив, що відповідач не сплатив самостійно задекларовані зобов'язання згідно з такими документами:

- декларацією з податку на доходи фізичних осіб від за 2013 рік від 10.02.2014 №, якою платник самостійно визначив до сплати в бюджет суму 452,86грн.;

- розрахунком податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від 10.02.2014 №, яким платник самостійно визначив до сплати в бюджет суму 1732,44грн.

П.54.1. ст.54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) визначено, що сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою, у разі якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Грошове зобов'язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Абз.1 п.57.1 статті 57 розділу II ПК України встановлено обов'язок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом підп.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що грошові зобов'язання, визначені вищевказаними деклараціями, є податковим боргом відповідача.

Суд встановив, що на підставі акту перевірки від 21.10.2013 №61/1701/НОМЕР_1 позивач прийняв ППР від 06.11.2013 №, яким збільшив відповідачу суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 316273,50грн. (210849,00грн. - основний платіж та 105424,50грн. - штрафна (фінансова) санкція).

Суд звернув увагу, що це ППР оскаржувалось в судовому порядку. У зв'язку з набранням законної сили постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.01.2015 у справі №823/3261/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2015, зобов'язання, визначене ППР, набуло статусу узгодженого.

Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до підп.129.1.1. п.129.1. ст.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Суд встановив, що відповідачу згідно з підп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України на суму заборгованості з податку на доходи фізичних осіб нарахована пеня в розмірі 15815,40грн. Отже, заборгованість відповідача із зазначеного податку згідно з підставами позову становить 334247грн. 20коп.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов'язання позивач прийняв податкову вимогу форми «Ф» від 06.04.2012 №964 на суму 312028,67грн. Вказана вимога отримана відповідачем 28.08.2012, що підтверджується даними копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.15). В установленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив і до часу судового розгляду справи доказів сплати узгоджених зобов'язань не надав.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Суд встановив, що податковий борг відповідача з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривався, а недоїмка збільшувалась. Тому погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача, у т.ч. яка виникла після прийняття податкової вимоги.

П. 95.2. ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Право органів доходів і зборів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини передбачено підп.20.1.34 п.20.1. ст.20 ПК України.

Тому, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у сумі 334247грн. 20коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги стягнути податковий борг з відповідача через орган податкової служби (через позивача), суд взяв до уваги таке.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Тому, зазначений позивачем спосіб виконання рішення не відповідає вищевказаній нормі ПК України, а отже в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 159 - 163, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області задовольнити частково.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (18002, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової кртки платника податків НОМЕР_1), на користь Державного бюджету України податковий борг на загальну суму 334247грн. 20коп. (триста тридцять чотири тисячі двісті сорок сім гривень 20коп.) відповідно до: податкового повідомлення-рішення від 06.11.2013 №000541701, податкових декларацій від 10.02.2014 № та від 14.03.2014 №.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту проголошення постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич