Справа № 2а-5652/11/1370
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Справа № 98295/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Франківського району Львівської міської ради народних депутатів (на даний час - Державний реєстратор відділу осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції), Обухівського районного центру зайнятості про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Державного реєстратора Франківського району Львівської міської ради народних депутатів, Обухівського районного центру зайнятості про припинення підприємницької діяльності, визнання ОСОБА_1 таким, що не підпадає під категорію осіб визначених підпунктом «б»пункту 3 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення», тобто громадян, що самостійно забезпечують себе роботою, визнання ОСОБА_1 таким, що втратив статус підприємця з 27.01.2007 року, зобов'язання державного реєстратора Франківського району Львівської міської ради народних депутатів, внести до Єдиного державного реєстру запис про припинення його підприємницької діяльності, зобов'язання Обухівського районного центру зайнятості поновити ОСОБА_1 як безробітного з 20.09.2010 року, та провести нарахування допомоги по безробіттю з 08.10.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 2005 року підприємницької діяльності він не провадив, фінансову звітність не подавав, єдиний податок не сплачував. 27.01.2006 року у зв'язку з прийняттям на державну службу подав рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, зареєстрував у Єдиному державному реєстрі своє рішення, а тому датою припинення підприємницької діяльності вважає 27.01.2007 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру де зазначено, що ОСОБА_1 у стані припинення підприємницької діяльності.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2012 року в задоволені позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того що, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, перебував в статусі підприємця, позаяк не закінчив процедуру припинення фізичної особи підприємця. Відтак, підстав для відновлення в статусі безробітного із виплатою допомоги немає. Вимога про припинення підприємницької діяльності також є не аргументована, оскільки таке право належить податковій службі.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги в основному покликається на те, що він подав заяву про припинення підприємницької діяльності 26.01.2006 року, тому, з часу оголошення у Єдиному державному реєстрі про припинення підприємницької діяльності перестає бути особою, що самостійно забезпечує себе роботою. Судом не застосовано положення ст. 46 Конституції України, ст. 9 КАС України. Крім того позивач з 2005 року не надавав жодну звітність як підприємець.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що з 08.10.2010 року ОСОБА_1 перебував на обліку, як безробітний і отримував допомогу по безробіттю, подавши 20.09.2010 року заяву, в якій, зокрема вказував, що він не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, тобто не повідомив, що з 2004 року він зареєстрований підприємцем.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи довідки та акту №489 від 09.12.2010 року про розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи на обліку був приватним підприємцем та отримав в центрі зайнятості допомогу в розмірі 3841,69 грн.

Порядок реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, за її рішенням, визначено ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Згідно п.9 ст.47 зазначеного Закону, для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням фізична особа - підприємець не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації подає державному реєстратору особисто (надсилає рекомендованим листом) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, довідку ДПІ про відсутність заборгованості по податках, зборах, довідку з органу Пенсійного фонду України та довідки з відповідних фондів про відсутність заборгованості.

Відповідно до п.3 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» суб'єкти підприємницької діяльності відносяться до зайнятого населення і позбавлені права на отримання допомоги по безробіттю.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на день звернення до центру зайнятості позивач не переконався в тому, що він не зареєстрований як фізична особа-підприємець, не отримав від державного реєстратора з єдиного державного реєстру довідку про те, що внесено запис про припинення підприємницької діяльності.

Крім того, в ході апеляційного розгляду, стороною відповідача надано повідомлення, що лише 30.07.2014 року внесено запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивач під час реєстрації та перебування на обліку і отримання соціальної допомоги по безробіттю був суб'єктом підприємницької діяльності, що позбавляє його права на отримання статусу безробітного та виплати допомоги по безробіттю. Отже, підстав для задоволення позовних вимог позивача не вбачається, що вірно встановлено місцевим судом.

Вказана позиція не суперечить практиці касаційного суду, що викладена в судовому рішенні від 20.03.2012 року №К-31013/09.

Отже, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2012 року по справі № 2а-5652/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

суддів Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 10.04.2015 року