Справа № 755/5888/14-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2015р. м. Київ К/800/39120/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого:судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання чинити певні дії про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та має ІІ групу інвалідності пов'язану з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачено компенсацію за шкоду заподіяну здоров'ю. Зокрема, інвалідам ІІ групи виплачується одноразова компенсація в розмірі 45 мінімальних заробітних плат та щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Проте такі кошти йому нараховані та виплачені не були.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 квітня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат надати обґрунтовану довідку про розміри нарахованої та виплаченої позивачу суми щорічної допомоги на оздоровлення за період з 2003 року по 2013 рік включно; визнано протиправною бездіяльність та зобов'язано управління праці та центр по нарахуванню та здійсненню соцвиплат здійснити перерахунок, нарахування та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат в порядку та на умовах, визначених положеннями ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон), за період з 2003 року по 2013 рік включно, що дорівнює 55 розмірам мінімальних заробітних плат; визнано протиправною бездіяльність та зобов'язано управління праці та центр по нарахуванню та здійсненню соцвиплат здійснити перерахунок, нарахування та виплатити позивачу одноразову компенсацію як інваліду ІІ групи з числа учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок цього, в розмірі 45 мінімальних заробітних плат; зобов'язано управління праці та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в подальшому нараховувати та виплачувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, в порядку та на умовах, визначених положеннями ст. 48 Закону.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Зобов'язано центр по нарахуванню та здійсненню соцвиплат надати обґрунтовану довідку про розміри нарахованої та виплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення за період з 2003 року по 2013 рік включно; визнано протиправною бездіяльність та зобов'язано управління праці та центр по нарахуванню та здійсненню соцвиплат здійснити перерахунок, нарахування та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат в порядку та на умовах, визначених положеннями ст.48 Закону, за 2013 рік включно.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про здійснення перерахунку та виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за період з 2003 року по 2012 рік включно та одноразової компенсації відповідно до ст.48 Закону залишено без розгляду. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що вимоги позивача щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації за період з 2003 року по 2012 рік включно подані до суду зі пропуском строку звернення до суду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанціїв частині залишення без розгляду позовних вимог за період з 2003 по 2012 роки та прийняти нове рішення, яким в цій частині позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та має ІІ групу інвалідності пов'язану з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, встановлену рішенням медико-соціальної експертної комісії. З 2004 року позивач перебуває на обліку в УПСЗН Дніпровської РДА в м. Києві як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 99 КАС України встановлено шестимісячний строк звернення до суду за захистом прав та інтересів особи, оскільки позивач звернувся до суду 17 лютого 2014 року, тобто є підстави для висновку що строк звернення до суду пропущено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що вимоги щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення за період з 2003 року по 2012 рік включно та щодо виплати одноразової компенсації підлягають залишенню без розгляду у відповідності до вимог ч. 2 ст. 99 та ч. 1 ст. 100 КАС України.

При цьому апеляційний суд правомірно не погодився з доводами позивача щодо строків звернення до суду. Вимоги про нарахування суб'єктом владних повноважень та проведення встановлених ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплат є публічно-правовими, а не цивільно-правовими. У зв'язку з цим до таких вимог правила позовної давності, встановлені главою 19 Цивільного кодексу України, не застосовуються. Закон України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» не встановлює строку звернення до адміністративного суду громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до статті 90 цього Закону всі вимоги згаданого Закону застосовуються щодо будь-якого ядерного інциденту, що може статися на території України, після набрання цим Законом чинності, тобто починаючи з 21 березня 1995 року.

За таких обставин, судова колегія, виходячи з меж розгляду касаційної скарги, дійшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 224, 230, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець