Справа № 132вр-15/2а/0470/1428/11
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2015 р. Справа № 132вр-15/2а/0470/1428/11
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріНовченко Є.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську заяву ОСОБА_3 про визнання незаконними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2014 року, -
11 березня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_3 про визнання незаконними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2014 року у справі №2а/0470/1428/11 за позовом ОСОБА_3 до Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, територіального управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та стягнення заробітної плати і щомісячного грошового утримання.
В обґрунтування заяви зазначено, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області при виконанні судового рішення у справі №2а/0470/1428/11 протиправно утримало військовий збір та єдиний соціальний внесок.
Позивач у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд заяви в порядку письмового провадження.
Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв та клопотань до суду не надходило.
За приписами частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, встановив наступне.
ОСОБА_3 працював головою суду та суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з квітня 1990 року по грудень 2010 року.
Наказом Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 грудня 2010 року №171-К заявник був відрахований зі штату суду у зв'язку з виходом у відставку.
21 січня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до адміністративного суду з позовом, в тому числі і до Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними, стягнення заробітної плати та щомісячного грошового утримання.
30 жовтня 2014 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.
Територіальне управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області здійснило перерахунок надбавки за вислугу років та довічного грошового утримання за період, зазначений в постанові суду, про що свідчать довідки Б-с-2718 та Б-с-2719 від 17 листопада 2014 року, згідно яких заявнику належало виплатити надбавку за вислугу років в сумі 36 195,67 грн. та 32 567,10 грн. довічного грошового утримання, всього - 68 771,77 грн.
З цими розрахунками ОСОБА_3 погодився та на вимогу відповідача 8 грудня 2014 року передав на виконання Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області виконавчий лист.
26.12.2014 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області по виконавчому листу було виплачено 54 968,02 грн., про що заявнику стало відомо в кінці лютого 2015 року, оскільки у зв'язку з онкологічним захворюванням з грудня 2014 року по лютий 2015 року він знаходився на обстеженні та на лікуванні, в тому числі і за кордоном.
Із наданого розрахункового листка вбачається, що відповідачем із 68 771,77 грн. утримано 1031,58 грн. військового збору та 1263,07 грн. єдиного соціального внеску, 11 232,88 грн. прибуткового податку.
Частиною 10 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.
Дослідивши обставини справи, суд погоджується з доводами заявника з огляду на наступне.
Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2014 року у справі №2а/0470/1428/11, яка набрала законної сили, зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області провести перерахунок і виплату надбавки за вислугу років та довічного грошового утримання за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2010 року з урахуванням перерахованої надбавки за вислугу років у відповідності з положеннями частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.
При цьому, на момент існування спірних правовідносин у період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2010 року такі платежі, як єдиний соціальний внесок та військовий збір, не існували.
Так, Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI набрав чинності 01.01.2011 року. Отже, єдиний внесок був введений з 1 січня 2011 року.
Загальнодержавний військовий збір введено з 3 серпня 2014 року. Це передбачено Законом України від 31 липня 2014 року №1621-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України». Військовий збір утримується за ставкою 1,5 % з доходів фізичних осіб у формі зарплати і інших доходів, які входять до фонду оплати праці найманих працівників, а також з поточних або компенсаційних виплат, які нараховуються у зв'язку з трудовими відносинами або цивільно-правовими договорами, а також з виграшів у державну та недержавну лотерею, виграшу гравця (учасника), отриманого від організатора азартної гри, що є джерелом доходів.
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
З огляду на викладене, відповідач не мав права при виконанні судового рішення утримувати військовий збір та єдиний внесок із перерахованих сум заробітної плати за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2010 року.
Також суд звертає увагу, що відповідачем протиправно було оподатковано нараховану суму довічного грошового утримання.
За приписами частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання ідентичне щомісячному довічному грошовому утриманню та є звільненою від оподаткування виплатою.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин суд вважає, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області під час виконання судового рішення діяв не у спосіб, що визначений нормами Конституції та законів України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення, у зв'язку із чим заява підлягає задоволенню.
В той же час суд вбачає підстави для часткового задоволення заяви, оскільки вимога заявника про зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2014 року у справі № 2а/0470/1428/11 провести перерахунок і виплатити надбавку за вислугу років та щомісячне довічне грошове утримання у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» у редакції, чинній на існування спірних правовідносин, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2010 року без застосування законодавства про військовий збір та єдиний соціальний внесок, є вже вирішеною вказаним судовим рішенням.
Так, судом встановлено, що заявнику було виплачено суму надбавки за вислугу років та щомісячного довічного грошового утримання, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача виплатити ОСОБА_3 суму утриманих платежів: єдиного соціального внеску та військового збору.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 160-163, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву ОСОБА_3 про визнання незаконними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2014 року - задовольнити частково.
Визнати незаконним застосування Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області законодавства про військовий збір та єдиний соціальний внесок, яких не існувало на момент спірних правовідносин, на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2014 року у справі №2а/0470/1428/11 при перерахуванні та виплаті ОСОБА_3 надбавки за вислугу років.
Визнати протиправними дії Територіального управлінням Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2014 року у справі №2а/0470/1428/11 по оподаткуванню сум при перерахуванні та виплаті ОСОБА_3 довічного грошового утримання.
Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_3 утриману суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 1263,07 грн. (одна тисяча двісті шістдесят три гривні сім копійок) та суму військового збору у розмірі 1031,58 грн. (одна тисяча тридцять одна гривня п'ятдесят вісім копійок).
Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_3 утриману суму прибуткового податку у розмірі 11 232,88 грн. (одинадцять тисяч двісті тридцять дві гривні вісімдесят вісім копійок).
У задоволенні решти вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Степаненко