Справа № 820/17488/14
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 р. Справа № 820/17488/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами представника Харківської міської ради - Прокоп'єва К.Є. та представника Харківської обласної державної адміністрації, Голови Харківської обласної державної адміністрації Балути Ігоря Мироновича - Дудника Д.В. на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2014р. по справі № 820/17488/14

за позовом Харківської міської ради

до Голови Харківської обласної державної адміністрації Балути Ігоря Мироновича , Харківської обласної державної адміністрації

треті особи Департамент культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації , Департамент містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації , Департамент капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації

про визнання незаконним та скасування розпорядження, зобов'язання утриматись від вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Харківська міська рада, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Голови Харківської обласної державної адміністрації Балути Ігоря Мироновича, Харківської обласної державної адміністрації, в якому просив суд: визнати незаконним та скасувати повністю розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації Балути І.М. від 28.09.2014 р. № 517 «Про врегулювання ситуації в області щодо пам'ятників епохи тоталітаризму» та зобов'язати Харківську обласну державну адміністрацію утриматися від вчинення дій, а саме вилучення пам'ятника Леніну В.І., розташованого на майдані Свободи у м. Харкові, з Державного реєстру нерухомих пам'яток України, демонтажу пам'ятника Леніну В.І., розташованого на майдані Свободи у м. Харкові.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 р. по справі № 820/17488/14 адміністративний позов Харківської міської ради до Голови Харківської обласної державної адміністрації Балути Ігоря Мироновича, Харківської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, зобов'язання утриматися від вчинення дій задоволено частково. Скасовано розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 28.09.2014 № 517 «Про врегулювання ситуації в області щодо пам'ятників епохи тоталітаризму» в частині вжиття заходів щодо демонтажу пам'ятника Леніну В.І., розташованого на майдані Свободи у м. Харкові, відповідно до вимог чинного законодавства. В іншій частині позову відмовлено.

Представник Харківської міської ради Прокоп'єв Костянтин Єфремович, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що при прийнятті оскаржуваної постанови в частині відмови у задоволенні позову Харківської міської ради про скасування розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 28.09.2014 року № 517 «Про врегулювання ситуації в області щодо пам'ятників епохи тоталітаризму» в частині термінового вжиття заходів щодо вилучення пам'ятника Леніну В.І., розташованого на майдані Свободи у м. Харкові, з Державного реєстру нерухомих пам'яток України судом першої інстанції не в повній мірі були з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також не враховані встановлені судом обставини, які мають значення для справи. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 р. по справі № 820/17488/14 в частині відмови Харківській міській раді у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 28.09.2014 № 517 «Про врегулювання ситуації в області щодо пам'ятників епохи тоталітаризму» в частині доручення структурним підрозділам обласної державної адміністрації Департаменту культури і туризму, Департаменту містобудування та архітектури та Департаменту капітального будівництва терміново вжити заходів щодо вилучення пам'ятника Леніну В.І., розташованого на майдані Свободи у м. Харкові, з Державного реєстру нерухомих пам'яток України. Прийняти нову постанову суду, якою задовольнити позов Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 28.09.2014 р. № 517 «Про врегулювання ситуації в області щодо пам'ятників епохи тоталітаризму» в частині доручення структурним підрозділам обласної державної адміністрації - Департаменту культури і туризму, Департаменту містобудування та архітектури та Департаменту капітального будівництва терміново вжити заходів щодо вилучення пам'ятника Леніну В.І., розташованого на майдані Свободи у м. Харкові, з Державного реєстру нерухомих пам'яток України. В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Представник Харківської обласної державної адміністрації, Голови Харківської обласної державної адміністрації Балути Ігоря Мироновича Дудник Денис Валентинович, не погодився з постановою суду першої інстанції в частині скасування розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 28.09.2014 р. № 517 «Про врегулювання ситуації в області щодо пам'ятників епохи тоталітаризму» в частині вжиття заходів щодо демонтажу пам'ятника Леніну В.І., розташованого на майдані Свободи у м. Харкові, відповідно до вимог чинного законодавства, подав апеляційну скаргу. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що, постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, окрім цього, постанова є такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та зазначає, що Харківською міською радою не надано жодного документу, який підтверджує перехід пам'ятника Леніну В.І. з державної власності у комунальну. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 р. по справі № 820/17488/14 в частині скасування розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 28.09.2014 р. № 517 «Про врегулювання ситуації в області щодо пам'ятників епохи тоталітаризму» в частині вжиття заходів щодо демонтажу пам'ятника Леніну В.І., розташованого на майдані Свободи у м. Харкові, відповідно до вимог чинного законодавства. В іншій частині постанову суду першої інстанції просить залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги представника Харківської міської ради - Прокоп'єва Костянтина Єфремовича та представника Харківської обласної державної адміністрації, Голови Харківської обласної державної адміністрації Балути Ігоря Мироновича - Дудника Дениса Валентиновича підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що пам'ятник Леніну В.І., розташований на майдані Свободи у м. Харкові, згідно з рішенням виконавчого комітету Харківської обласної ради депутатів трудящих № 61 від 25.01.1972 р. перебуває на обліку як пам'ятка монументального мистецтва. Пам'ятник утворено 05.11.1963 року.

Розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації № 517 від 28.09.2014 року «Про врегулювання ситуації в області щодо пам'ятників епохи тоталітаризму» з метою врегулювання напруженої ситуації в області, що склалась навколо пам'ятників епохи тоталітаризму, зокрема пам'ятника Леніну В.І., розташованого на майдані Свободи у м. Харкові, на підставі Закону України «Про охорону культурної спадщини» та на виконання Указу Президента «Про додаткові заходи щодо вшанування пам'яті жертв Голодомору 1932-1933 років в Україні» від 12.06.2009 р. № 432/2009, на підставі ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» Департаменту культури і туризму обласної державної адміністрації спільно з Департаментом містобудування та архітектури обласної державної адміністрації та Департаментом капітального будівництва обласної державної адміністрації доручено терміново вжити заходи щодо:

- вилучення пам'ятника Леніну В.І., розташованого на майдані Свободи у м. Харкові, з Державного реєстру нерухомих пам'яток України;

- демонтажу пам'ятника Леніну В.І., розташованого на майдані Свободи у м. Харкові, відповідно до вимог чинного законодавства.

Не погодившись з розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації № 517 від 28.09.2014 року «Про врегулювання ситуації в області щодо пам'ятників епохи тоталітаризму», Харківська міська рада звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пам'ятник Леніну В.І., розташований на майдані Свободи у м. Харкові, є комунальною власністю, тому Харківська міська рада, здійснюючи свої владні повноваження в галузі охорони пам'яток культурної спадщини та благоустрою населених пунктів, може звернутись до суду з даним адміністративним позовом, а також виходив з того, що законом не передбачено повноважень органів державної влади вживати заходів або приймати рішення щодо демонтажу пам'ятника, на який поширюються гарантії, встановлені ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації № 517 від 28.09.2014 року в частині покладення обов'язку на третіх осіб вжити заходи щодо вилучення пам'ятника Леніну В.І. з Державного реєстру нерухомих пам'яток України прийнято в межах повноважень голови Харківської обласної державної адміністрації.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення частини позовних вимог та вважає, що суд, відмовляючи в задоволенні позову виходив з помилкових мотивів та підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом ч.8 ст.3 КАС України позивачем в адміністративній справі є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

За приписами ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 3 ст. 6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Виходячи із системного аналізу наведених норм КАС України, звертаючись до адміністративного суду, особа, яка не є суб'єктом владних повноважень, має довести наявність порушення оскаржуваним рішенням суб'єкту владних повноважень саме її прав та інтересів у сфері публічно-правових відносин, які потребують судового захисту, а суб'єкт владних повноважень повинен навести, на виконання яких повноважень, передбачених законом та Конституцією України, він звертається до суду з позовом.

Суд першої інстанції, перевіряючи зазначене рішення на його відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, не з'ясував обставин щодо наявності у Харківської міської ради повноважень, передбачених законом та Конституцією України на звернення до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування наявності таких повноважень позивач зазначає, що оскаржуване розпорядження обмежує право територіальної громади м. Харкова мати у місті пам'ятник В.І. Леніну, який є комунальною власністю, а тому спірне розпорядження порушує права та інтереси територіальної громади, таким чином Харківська міська рада звертається до суду на підставі приписів ч. 4 ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в інтересах територіальної громади.

Між тим, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено наявність повноважень, визначених законом, на звернення до суду з вказаним позовом, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

У відповідності до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч. 4 ст. 71 вказаного Закону органи та посадові особи місцевого самоврядування мають право звертатися до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування

Таким чином, з аналізу вказаних норм випливає, що органу місцевого самоврядування, яким є позивач у справі, надано право звертатися до суду з позовом щодо визнання незаконними лише тих актів місцевих органів виконавчої влади, які обмежують права територіальних громад або повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування

Позивач посилається на те, що пам'ятник Леніну В.І. є комунальною власністю, а тому оспорюване розпорядження порушує права та інтереси територіальної громади.

Колегією суддів на виконання ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України вживались заходи щодо витребування від представника позивача доказів на підтвердження передачі пам'ятки - пам'ятника Леніну В.І., розташованого на майдані Свободи у м. Харкові до комунальної власності. Однак таких доказів представником позивача надано не було.

Як встановлено з Паспорту пам'ятки історії та культури СРСР від 22 січня 1974 року, відкриття пам'ятника Леніну В.І. відбулося 5 листопада 1963 р., після чого пам'ятник перебував на балансі та в користуванні Харківської міської виробничої контори зеленого господарства. Постановою Ради Міністрів Української РСР від 21 липня 1965 року за № 711 пам'ятник Леніну В.І. включений в список пам'ятників республіканського значення, що перебувають під охороною держави (а.с. 215, т. 1).

Таким чином, на час створення пам'ятник Леніну В.І. належав до власності держави та перебував під охороною держави, що не заперечується представниками сторін.

Позивач посилається, що передача пам'ятника у комунальну власність відбулася на підставі рішення виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів від 12.03.1992 р. за № 68 та рішення Харківської міської ради від 28.09.1992 р.

Між тим, колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, виходячи з наступного.

Рішенням виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів від 12.03.1992 р. за № 68 проведено розмежування комунальної власності між адміністративно-територіальними одиницями Харківської області та передано до комунальної власності міської ради Виробниче об'єднання «Харківзеленбуд» (а.с. 11, т. 2).

Рішенням Харківської міської ради від 28.09.1992 р. Виробниче об'єднання «Харківзеленбуд» передано у комунальну власність міста Харкова (а.с. 16, т. 2).

Однак, відомостей щодо передачі державного майна, що перебувало у користуванні вказаного об'єднання, у комунальну власність вказані рішення не містять.

При цьому, з матеріалів справи встановлено, що на виконання розпорядження Представництва Фонду державного майна України в м. Харкові від 10.04.1995 р. № 327 «Про укладення договору передачі майна у повне господарювання державному спеціалізованому комунальному підприємству «Харківзеленбуд» між представництвом Фонду державного майна України в м. Харкові, як власником переданого майна, та Державним спеціалізованим комунальним підприємством «Харківзеленбуд» був укладений договір від 10.04.1995 р. про передачу майна у повне господарське відання комунального підприємства. Згідно додатку 1.1. до вказаного договору у повне господарське відання комунального підприємства був переданий пам'ятник Леніну В.І. (а.с. 33, т.1).

Таким чином, до передачі пам'ятника у господарське відання ДСКП «Харківзеленбуд» він перебував у державній власності та у користуванні Виробничого об'єднання «Харківзеленбуд» .

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Посилання позивача на паспорт об'єкта культурної спадщини від 14.05.2012 р., як на доказ перебування пам'ятника у комунальній власності колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки доказів прередачі пам'ятника Леніну В.І. до об'єктів комунальної власності на час складання вказаного паспорту позивачем не надано та колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів також не погоджується з доводами позивача, що за змістом ст.ст. 31, 32 Закону України «Про власність» пам'ятник В.І. Леніну належить до комунальної власності, виходячи з наступного.

За приписами ст.ст. 31, 32 Закону України «Про власність» до державної власності в Україні належать загально-державна (республіканська) власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність). Суб'єктом права загальнодержавної (республіканської) власності є держава в особі Верховної Ради України. Суб'єктами права комунальної власності є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

При цьому, відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 21 липня 1965 року № 711 вказаний пам'ятник має республіканське значення Української РСР та перебуває під охороною держави, що доводить належність пам'ятника В.І. Леніну до об'єкта загально-державної (республіканської) власності.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача, що оскаржуване розпорядження обмежує права та інтереси територіальної громади, виходячи з наступного.

Відповідно до оспорюваного розпорядження доручено третім особам терміново вжити заходи щодо вилучення пам'ятника Леніну В.І. з Державного реєстру нерухомих пам'яток України, демонтажу пам'ятника Леніну В.І. відповідно до вимог чинного законодавства.

Приписів про проведення демонтажу пам'ятника вказане розпорядження не містить.

З відповіді прокуратури Харківської області від 31.10.2014 р. (а.с.154, т. 1) та письмових пояснень відповідача від 02.09.2015 р. колегія суддів встановила, що демонтаж пам'ятника Леніну В.І. здійснився стихійно невстановленими особами після проведення мітингу на майдані Свободи.

Отже, на час звернення позивача до суду з вказаним позовом демонтаж пам'ятника було здійснено стихійно, а не третіми особами, зазначеними у спірному розпорядженні, а тому розпорядження Харківської обласної державної адміністрації від 28.09.2014 р. в частині покладення на структурні підрозділи вжиття заходів щодо демонтажу пам'ятника Леніна В.І. не може бути виконано, а отже мати будь-які правові наслідки для жодної зі сторін, що беруть участь у вказаній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень обласної державної адміністрації належить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, пропозицій про внесення змін до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

За приписами п. 6 ч. 2 ст. 5 вказаного Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить занесення об'єктів культурної спадщини місцевого значення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України та внесення змін до нього щодо пам'яток місцевого значення.

Тобто повноваження щодо прийняття рішення про виключення пам'ятки з Державного реєстру нерухомих пам'яток України належить до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, а не відповідача.

Однак, оспорюваним розпорядженням не було вирішено питання про вилучення пам'ятника Леніну В.І. з Державного реєстру нерухомих пам'яток України, а лише покладений обов'язок на структурні підрозділи Харківської облдержадміністрації вчинити певні заходи (підготовчі дії), не визначаючи їх конкретного змісту. При цьому, третіх осіб зобов'язано провести такі заходи у відповідності до вимог чинного законодавства, тобто у разі наявності на це законодавчих підстав та повноважень.

Отже, оспорюване розпорядження стосується внутрішньої діяльності Харківської облдержадміністрації та її структурних підрозділів, не містить владних розпорядчих приписів щодо позивача, територіальної громади або комунального майна, не вирішує питання вилучення пам'ятника В.І. Леніна з Державного реєстру нерухомих пам'яток України, а тому не впливає на права, свободи або інтереси позивача.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення головою Харківської обласної державної адміністрації при прийнятті вказаного розпорядження положень Конвенції про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини ЮНЕСКО від 16.11.1972 р. та невиконання обов'язку із збереження пам'ятки колегія суддів вважає безпідставними, оскільки приписи оспорюваного розпорядження щодо демонтажу пам'ятника не можуть бути реалізовані у зв'язку із знищенням останнього, а тому не мають жодних правових наслідків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував приписи вищенаведених норм матеріального і процесуального права та прийшов до помилкового висновку про задоволення частини позовних вимог та обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні іншої частини позовних вимог. Однак, мотиви та підстави таких висновків є помилковими, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову з підстав відсутності обмежень оспорюваним рішенням суб'єкта владних повноважень прав, свобод та інтересів позивача та територіальної громади.

Отже, апеляційні скарги позивача та відповідача в частині скасування рішення суду першої інстанції, підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог через невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги представника Харківської міської ради - Прокоп'єва К. Є. та представника Харківської обласної державної адміністрації, Голови Харківської обласної державної адміністрації Дудника Д.В. задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2014р. по справі № 820/17488/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в позові Харківської міської ради до Харківської обласної державної адміністрації, Голови Харківської обласної державної адміністрації, треті особи Департамент культури і туризму, Департамент містобудування і архітектури та Департамент капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, зобов'язання утриматись від вчинення дій відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст постанови виготовлений 10.04.2015 р.