Справа № 2а-9540/10/0870
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 рокусправа № 2а-9540/10/0870

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2014 року у справі № 2а-9540/10/0870 за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) 19 листопада 2010 року звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, згідно з яким просить скасувати податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем від 05 листопада 2010 року №0/0 та /0.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказані податкові повідомлення-рішення повинні бути скасовані, оскільки висновки відповідача, викладені у акті №914/172/ від 27 жовтня 2010 року (далі - акт перевірки), на підставі якого їх було прийнято є безпідставними та необґрунтованими.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2014 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що донарахування податку на додану вартість є незаконним, оскільки на позивача в період перебування його на спрощеній системі оподаткування, не поширювались норми Закону України «Про податок на додану вартість», окрім того, під об'єкт оподаткування податком на додану вартість підпадає тільки винагорода експедитора. Зазначає, що посередники, в тому числі експедитори, оподатковують податком на додану вартість тільки суму своєї винагороди, а транзитні кошти/послуги не входять до бази оподаткування.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу, відповідач посилаючись на її необґрунтованість, просив у задоволенні скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача який підтримав доводи апеляційної скарги та пояснення представника відповідача який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 у зв'язку з поданням заяви про припинення підприємницької діяльності за період з 15 липня 2009 року по 22 жовтня 2010 року.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт №914/172/ від 27 жовтня 2010 року, в якому зроблено висновок про порушення позивачем положень:

- п.9 Порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку - звіти платника єдиного податку до ДПІ у Хортицькому районі за 4 кв. 2009 року надавались з порушенням терміну подання;

- ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в загальному розмірі 7278,84 грн.;

- п.4 ст.14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» та п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», в зв'язку з неподанням декларації про доходи за 1 півріччя 2009 року, 9 місяців 2009 року, 1 півріччя 2010 року;

- ст.4.1 ст.4, п.6.1, п.7.3.1, п.9.1, 9.22, п.9.6, п.10.1 Закону України «Про податок на додану вартість» у результаті не нарахування податку на додану вартість у сумі 29424,00 грн., в тому числі за квітень 2009 року - 4000,00 грн., травень 2010 року - 25424,00 грн.

Згідно з вказаним актом відповідач дійшов висновку про те, що позивачем у період з 01 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, не подано у зв'язку з перевищенням законодавчо встановленого обсягу виручки для суб'єктів малого підприємства у 2010 році на суму 4076988,41 грн. заяву про реєстрацію платником податку на додану вартість. Декларації на додану вартість не надавались, податок не нараховувався, не сплачувався, не перераховувався.

На підставі акта перевірки відповідачем 05 листопада 2010 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №/0, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за основним платежем податок на додану вартість у розмірі 29424,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 15732,00 грн. (а.с. 8);

- №0/0, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за основним платежем податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у розмірі 7278,84 грн. (а.с. 9).

Правомірність та обґрунтованість вказаних рішень відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задовольнні позові, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірні рішення відповідача прийняті на підставі та у спосіб, що передбачені податковим законодавством України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Так, положеннями статті 1 Указу України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (далі - Указ) передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, у тому числі, для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їхніх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Отже, реалізація права суб'єкта малого підприємництва на запровадження спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності залежить від виконання таким суб'єктом установлених Указом вимог.

При цьому єдиний податок сплачується виключно з доходів, одержаних фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності з додержанням вимог цього Указу, зокрема, якщо виручка платника єдиного податку за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Відповідно до пункту 1 Указу виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Наведеним приписом не передбачено можливості кваліфікації фактично отриманих платником коштів від реалізації товарів (послуг) як його виручку в залежності від виду правочину, на підставі якого отримані такі кошти, та від їх подальшого спрямування. А відтак спірні кошти, отримані позивачем в рамках виконання зобов'язань на користь третіх осіб, є виручкою позивача у розумінні пункту 1 Указу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 06 березня 2012 року номер в єдиному державному реєстрі судових рішень 22547548.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно зі статтею 5 Указу в разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

У той же час зазначений Указ не містить положень, які б регулювали питання оподаткування сум, що перевищують граничний обсяг виручки, встановлений законодавцем.

А відтак оподаткування доходів, отриманих платником єдиного податку з порушенням умов перебування на спрощеній системі оподаткування, повинно здійснюватися із застосуванням правил загальної системи оподаткування.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, у період з 01 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року позивач, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування (а.с.26), перевищив законодавчо встановлений граничний обсяг виручки від реалізації продукції для суб'єктів малого підприємства на 407698,41 грн.

У зв'язку з цим відповідачем цілком об'єктивно донарахувала позивачеві оспорювану суму податку з доходів фізичних осіб, застосовуючи правила, визначені Декретом Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» для оподаткування доходів, отриманих від підприємницької діяльності.

Підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

При цьому, згідно з пунктом 12.1 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.03.2000 № 79 (у редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин) не зареєстрована платником податку на додану вартість особа, яка, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування та сплачуючи єдиний податок, перевищила обмеження щодо обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік, установленого статтею 1 Указу, зобов'язана подати до органу державної податкової служби заяву про реєстрацію як платника податку на додану вартість. Реєстраційна заява платника податку на додану вартість має бути подана (надіслана) податковому органу фізичною особою - підприємцем - не пізніше двадцятого календарного дня з моменту перевищення.

Відповідно до пункту 9.4 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо особа укладає одну чи більше цивільно-правових угод (договорів), унаслідок виконання яких планується здійснення оподатковуваних операцій, обсяг яких перевищуватиме протягом звітного податкового періоду у два чи більше разів суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, то така особа зобов'язана зареєструватися як платник цього податку до кінця такого звітного податкового періоду.

Особа, що не надсилає таку заяву у таких випадках та у такі строки, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Отже, чинне податкове законодавство, встановлюючи обов'язок особи зареєструватися платником ПДВ за умови перевищення обсягу оподатковуваних операцій, не містить будь-яких особливостей або застережень в залежності від режиму оподаткування, на якому перебуває така особа. Невиконання ж такого обов'язку особою у визначений законом строк тягне застосування передбачених законом наслідків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач у визначений законом термін не надав заяву про реєстрацію платником податку на додану вартість, що обумовлює правомірність донарахування позивачеві оспорюваної суми податкового зобов'язання з ПДВ.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем в акті перевірки, який став підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, наведено ті обставини, які свідчать про порушення позивачем вимог податкового законодавства України.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2014 року у справі № 2а-9540/10/0870 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 10 квітня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко