Справа № 820/3161/15
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 квітня 2015 р. № 820/3161/15

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Лук'яненко М.О., розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив суд: зобов'язати головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області вчинити дії щодо поновлення посвідки на постійне проживання в Україні гр. СРВ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, термін дії безстроково.

В обґрунтування позову, позивач зазначила, що у 2014 році співробітниками підрозділу головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у неї вилучено посвідку на постійне проживання в Україні з невідомих мотивів і причин. Позивач звернулась до відповідача з проханням підтвердити дійсність її посвідки на постійне проживання в Україні. З відповіді головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області позивачу стало відомо, що згідно обліків ГУ ДМС України у Харківській області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 11.05.2005 року рішенням ВГІРФО УМВС України у Харківській області на підставі п.6 ч.2 ст. 4 Закону України "Про імміграцію" отримала дозвіл на імміграцію в Україну та документувалась посвідкою на постійне проживання НОМЕР_1, терміном дії безстроково, як дружина іммігранта. У зв'язку із тим, що її чоловікові ОСОБА_2 скасовано посвідку на постійне проживання в Україні, тому на теперішній час вирішується питання щодо скасування дозволу на імміграцію гр. СРВ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1. На думку позивача дії головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області є протиправними та не обґрунтованим.

В судове засідання позивача не прибула, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув, надав до суду, письмові заперечення, в яких вказав, що громадянці СРВ ОСОБА_1 була дозволена імміграція в Україні на підставі п.6 ч.2 ст.4 Закону України "Про імміграцію", оскільки, вона перебувала у шлюбі з іммігрантом, громадянином В'єтнаму ОСОБА_2, якого було документовано посвідкою на постійне проживання в Україні відповідно до абз.4 п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про імміграцію". Згідно рішення ВГІРФО ГУМВС України в Харківській області посвідка на постійне проживання в Україні громадянина В'єтнаму ОСОБА_2 була скасована так, як видана з порушенням чинного законодавства. Відповідно до п.1 та п.6 ст.12 Закону України "Про імміграцію" дозвіл на імміграцію може бути скасований, якщо з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність, або в інших випадках, передбачених законами України. На підставі вищевикладеного громадянці ОСОБА_1 було скасовано дозвіл на імміграцію, як такій, що втратила законні підстави для перебування на території України.

Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи встановлено, що громадянці Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Матеріалами справи підтверджено, що 11.05.2005 року, на підставі висновку від 11.05.2005 року, ВГІРФО ГУМВС України в Харківський області видано позивачу посвідку на постійне місце проживання НОМЕР_1 (а.с. 7).

У 2014 році співробітниками підрозділу головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у громадянин Республіки В'єтнам ОСОБА_1 вилучено посвідку на постійне проживання в Україні з невідомих мотивів і причин.

Позивач звернулась до відповідача з проханням підтвердити дійсність її посвідки на постійне проживання в Україні.

Листом головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області повідомила позивача, що згідно обліків ГУ ДМС України у Харківській області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 11.05.2005 року рішенням ВГІРФО УМВС України у Харківській області на підставі п.6 ч.2 ст. 4 Закону України "Про імміграцію" отримала дозвіл на імміграцію в Україну та документувалась посвідкою на постійне проживання НОМЕР_1, терміном дії безстроково, як дружина іммігранта. У зв'язку із тим, що її чоловікові ОСОБА_2 скасовано посвідку на постійне проживання в Україні, тому на теперішній час вирішується питання щодо скасування дозволу на імміграцію гр. СРВ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 (а.с. 8).

Ст.12 Закону України "Про імміграцію" визначені підстави для скасування дозволу на імміграцію, а саме, дозвіл на імміграцію може бути скасовано органом, який його видав, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

У відповідності до ст.6 Закону №2491-ІІІ спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань імміграції і підпорядковані йому органи, зокрема, приймають рішення про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видають копії цих рішень особам, яких вони стосуються.

Згідно ст.13 Закону №2491-ІІІ орган спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції за місцем проживання особи, стосовно якої прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, не пізніш як у тижневий строк з дня отримання цього рішення надсилає його копію особі та вилучає у неї посвідку на постійне проживання.

Відповідно абз.4 п.4 Прикінцевих Положень Закону України "Про імміграцію" від 07.06.2001 року, вважаються такими, що мають дозвіл на імміграцію в Україну іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за Угодою між Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам та Урядом СРСР про направлення і прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємства і в організації СРСР від 2 квітня 1981 року, залишилися проживати в Україні і звернулися протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні.

Особам, зазначеним у п.4 Прикінцевих положень, посвідка на постійне проживання видається за їхніми заявами або заявами їх законних представників без оформлення дозволу на імміграцію. На них поширюється чинність ст.ст. 12 - 15 цього Закону.

Судом встановлено, що підставою для скасування рішення про надання дозволу на імміграцію громадянці В'єтнаму ОСОБА_1 є дозвіл, наданий її чоловіку-громадянину В'єтнаму ОСОБА_2 на підставі посвідки на постійне місце проживання.

Громадянину В'єтнаму ОСОБА_2 посвідка на постійне місце проживання скасована на підставі висновку ВГІРФО ГУ МВС України в Харківській області.

А отже, посвідку на постійне проживання НОМЕР_1 громадянка В'єтнаму ОСОБА_1 отримала на час дії посвідки чоловіка.

Суд зазначає, що юридична обставина, з якою закон пов'язує виникнення певних прав особи зворотної дії не має. Фактична підстава, на яку посилається відповідач в обґрунтування спірного рішення, мала існувати на момент первісного рішення про надання дозволу на імміграцію позивача та видачу посвідки.

Наступне припинення дії дозволу на проживання в межах України у відношенні третьої особи не є обставиною, що на підставі ст.12 Закону №2491-ІІІ може бути покладена першим відповідачем в основу спірного рішення.

Судом також встановлено, що дозвіл про надання імміграції разом із відповідною посвідкою видані позивачу на підставі документів, дійсність та чинність вказаних документів (свідоцтва про одруження, наявність та дійсність дозволу на постійне проживання щодо позивача громадянки В'єтнаму ОСОБА_1) відповідачем на той момент не заперечувалася.

Відповідно до Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №251 від 28.03.2012 року визначено механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання.

Згідно п.9 Порядку строк дії посвідки на постійне проживання не обмежується. Посвідка на постійне проживання підлягає обміну в разі досягнення особою 25- і 45-річного віку.

Пунктом 12 Порядку визначено, що посвідка видається іноземцеві та особі без громадянства під розписку після пред'явлення паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, в якому на останній вільній сторінці проставляється відмітка про отримання посвідки за встановленим МВС зразком, що скріплюється печаткою (за бажанням іноземця та особи без громадянства така відмітка може проставлятися у вкладному талоні).

Згідно п.17 вищезазначеного Порядку рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства приймається в разі:1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку; 2) необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; 3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі; 4) подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів; 5) коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання); 6) інших випадках, передбачених законами.

Відмовляючи в обміні бланку посвідки на постійне місце проживання та поставлення відмітки, встановленого зразку, про наявність дозволу на постійне проживання в Україні у паспортному документі, головним управління Державної міграційної служби в Харківській області у своїх листах від 02.12.2013 року та від 12.12.2013 року не зазначено жодних із підстав, перелічених у Положенні від 28.03.2012 року №251 для не виконання дій щодо здійснення обміну бланку посвідки та поставлення відмітки про наявність дозволу на постійне проживання в Україні у паспортному документі.

Відповідно до пп. 21-24 "Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1983 від 26.12.2002 року, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який його видав. Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу, який приймав рішення про надання такого дозволу. Департамент, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до ст. 13 Закону України "Про імміграцію".

Доказів належного виконання вище наведених положень законодавства відповідачем не надано, заперечення відповідних посилань не містять.

Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області не доведено законності вилучення посвідки на постійне проживання в Україні ОСОБА_1, виданої безстроково.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги громадянки В'єтнаму ОСОБА_1 до головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Зобов'язати головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області вчинити дії щодо поновлення посвідки на постійне проживання в Україні гр. СРВ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, термін дії безстроково.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя М.О.Лук'яненко