Справа № 805/558/15-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 р. Справа № 805/558/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області

до відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Димитрові Донецької області

про стягнення заборгованості в сумі 23759 грн. 84 коп.

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Димитрові Донецької області про стягнення сум витрат на виплату пенсій, призначених у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року в сумі 23759 грн. 84 коп.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності» обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні, пенсій, призначених у зв'язку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання покладений на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Зазначає, що п. п. «г», «д» п. 1 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» на органи Фонду соціального страхування покладені обов'язки по своєчасному та повному відшкодуванню шкоди, заподіяної застрахованій особі внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності (у зв'язку із втратою годувальника) внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Вказує на те, що згідно ст. 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві починаючи з 01.04.2001 року відшкодовують органам Пенсійного Фонду України витрати на виплату пенсій, призначених у зв'язку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4 затверджений Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року за № 376/7697, відповідно до частини четвертої пункту 4 якого відшкодуванню підлягають суми допомоги на поховання сім'ям померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію, суми витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Враховуючи наведене, вважає, що невключення Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красний Лиман Донецької області сум таких витрат до складу акту звірки та невідшкодування таких сум порушує права Пенсійного Фонду, оскільки Пенсійний Фонд не зобов'язаний самостійно нести такі витрати, тому просить стягнути з Фонду соціального страхування суму зазначених витрат за період за період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року в сумі 23759 грн. 84 коп.

В запереченнях на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що положення ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відповідно до якого Фонд здійснює соціальні послуги та виплати в разі настання страхового випадку, в тому числі і виплату пенсій. У цій статті йде мова саме про застрахованих осіб, за яких сплачуються страхові внески до Фонду.

Пунктом 2 статті 7 вказаного Закону встановлено, що Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам, які потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку фонду документи, що підтверджують право цих працівників на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і фондом у подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Вказує на те, що здійснення відповідних розрахунків провадиться виключно на централізованому рівні, між Головним Управлінням Пенсійного фонду та Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування.

Враховуючи наведене, просить в задоволені позовної заяви відмовити.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, заперечень, суд встановив.

УПФУ в м. Димитрові Донецької області нараховані та виплачені пенсії за період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року, призначені у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, витрати на виплату допомоги на поховання, витрати на виплату та доставку пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, отриманого за межами України та направлені на адресу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красний Лиман Донецької області акти звірки розрахунків

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Димитрові Донецької області не прийняло до відшкодування суми витрат за період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року в розмірі 23759 грн. 84 коп., а саме, пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, по особам: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36., ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, на час смерті потерпілих особи, по яким не прийняті до відшкодування суми витрат, були працездатні:

- ОСОБА_3 (1934 р.н.) на дату смерті потерпілого (1967 р.) мала 33 роки,

- ОСОБА_4 (1942 р.н.) на дату смерті потерпілого (1985 р.) - 43 роки,

- ОСОБА_2 (1956 р.н.) на дату смерті потерпілого (1989 р.) - 33 років,

- ОСОБА_5 (1942 р.н.) на дату смерті потерпілого (1985 р.) - 43 років,

- ОСОБА_6 (1957 р.н.) на дату смерті потерпілого (1986 р.) - 29 рік,

- ОСОБА_7 (1937 р.н.) на дату смерті потерпілого (1981 р.) - 44 років,

- ОСОБА_9 (1945 р.н.) на дату смерті потерпілого (1985 р.) - 40 років,

- ОСОБА_8 (1944 р.н.) на дату смерті потерпілого (1978 р.) - 34 років,

- ОСОБА_10 (1963 р.н.) на дату смерті потерпілого (1998 р.) - 35 роки,

- ОСОБА_11 (1941 р.н.)

- ОСОБА_12 (1973 р.н.) на дату смерті потерпілого (2004 р.) - 31 рік,

- ОСОБА_17 (1953 р.н.) на дату смерті потерпілого (1987 р.) - 34 роки,

- ОСОБА_18 (1948 р.н.) на дату смерті потерпілого (1988 р.) - 40 роки,

- ОСОБА_19 (1953 р.н.)

- ОСОБА_20 (1958 р.н.) на дату смерті потерпілого (2001 р.) - 43 роки,

- ОСОБА_52 (1940 р.н.) на дату смерті потерпілого (1985 р.) - 45 роки ,

- ОСОБА_14 (1940 р.н.) на дату смерті потерпілого (1984 р.) - 44 роки,

- ОСОБА_15 (1945 р.н.) на дату смерті потерпілого (1997 р.) - 52 роки

- ОСОБА_16 (1957 р.н.) на дату смерті потерпілого (1997 р.) - 40 років,

- ОСОБА_21 (1941 р.н.) на дату смерті потерпілого (1979 р.) - 38 роки,

- ОСОБА_22 (1951 р.н.) на дату смерті потерпілого (2006 р.) - 55 років,

- ОСОБА_23 (1936 р.н.) на дату смерті потерпілого (1968 р.) - 30 років,

- ОСОБА_24 (1961 р.н.) на дату смерті потерпілого (1990 р.) - 29 роки,

- ОСОБА_25 (1957 р.н.) на дату смерті потерпілого (2001 р.) - 44 роки,

- ОСОБА_26 (1951 р.н.) на дату смерті потерпілого (1989 р.) - 38 роки,

- ОСОБА_27 (1953 р.н.) на дату смерті потерпілого (1987 р.) - 34 роки,

- ОСОБА_28 (1949 р.н.) на дату смерті потерпілого (1985 р.) - 36 роки,

- ОСОБА_29 (1961 р.н.) на дату смерті потерпілого (2004 р.) - 43 роки,

- ОСОБА_30 (1957 р.н.) на дату смерті потерпілого (1998 р.) - 41 роки,

- ОСОБА_31 (1940 р.н.) на дату смерті потерпілого (1968 р.) - 28 років,

- ОСОБА_32 (1952 р.н.) на дату смерті потерпілого (1984 р.) - 32 роки,

- ОСОБА_33 (1937 р.н.) на дату смерті потерпілого (1979 р.) - 42 роки,

- ОСОБА_34 (1939 р.н.) на дату смерті потерпілого (1979 р.) - 40 роки,

- ОСОБА_53 (1957 р.н.) на дату смерті потерпілого (1989 р.) - 32 роки,

- ОСОБА_36 (1953 р.н.) на дату смерті потерпілого (1987 р.) - 34 роки,

- ОСОБА_37 (1953 р.н.) на дату смерті потерпілого (1987 р.) - 34 роки,

- ОСОБА_38 (1954 р.н.) на дату смерті потерпілого (1997 р.) - 43 роки,

- ОСОБА_39 (1968 р.н.) на дату смерті потерпілого (2008 р.) - 40 років,

- ОСОБА_40 (1948 р.н.) на дату смерті потерпілого (1985 р.) - 37 роки,

- ОСОБА_54 (1955 р.н.) на дату смерті потерпілого (1989 р.) - 34 роки,

- ОСОБА_42 (1953 р.н.) на дату смерті потерпілого (1992 р.) - 39 роки,

- ОСОБА_43 (1926 р.н.) на дату смерті потерпілого (1967 р.) - 41 роки,

- ОСОБА_44 (1953 р.н.) на дату смерті потерпілого (1987 р.) - 34 роки,

- ОСОБА_45 (1939 р.н.) на дату смерті потерпілого (1977 р.) - 38 роки,

- ОСОБА_46 (1962 р.н.) на дату смерті потерпілого (1910 р.) - 48 років,

- ОСОБА_47 (1926 р.н.) на дату смерті потерпілого (1966 р.) - 40 років,

- ОСОБА_48 (1946 р.н.) на дату смерті потерпілого (1989 р.) - 43 роки,

- ОСОБА_49 (1931 р.н.) на дату смерті потерпілого (1972 р.) - 41 роки,

- ОСОБА_50 (1953 р.н.) на дату смерті потерпілого (1996 р.) - 42 роки,

- ОСОБА_51 (1949 р.н.) на дату смерті потерпілого (2013 р.) - 64 роки.

Ухвалою суду від 12.03.2015 року позивача зобов'язано надати суду докази, які підтверджують причинний зв'язок смерті годувальника з нещасним випадком на виробництві.

На час розгляду справи ухвала суду від 12.03.2015 року не виконана, зазначені докази суду не надані, від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просить стягнути суму витрат на виплату пенсій, призначених у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позовну заяву такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Положення «Про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах», Пенсійний фонд України, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.

Згідно ч. 7 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести облік платників єдиного внеску, забезпечувати збір та ведення обліку страхових коштів, контролювати повноту та своєчасність їх сплати, вести Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування та виконувати інші функції, передбачені законом.

Таким чином, позивач у справі - орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством, відносно платників страхових внесків.

Згідно ч. 4 п. 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України та Правління Фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697, відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію.

З набранням чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності» обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій, призначених у зв'язку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, покладений на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Тобто, чинним законодавством на відповідача у справі - Фонд соціального страхування покладений обов'язок щодо відшкодування шкоди при настанні страхового випадку.

Як вбачається з позовної заяви, вона містить вимогу про стягнення з відповідача витрат на виплату та доставку пенсій зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, виплачених ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51.в сумі 23759 грн. 84 коп.

Відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та «Про пенсійне забезпечення» розроблений Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Цей Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів «а», «в», «г» статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в разі настання страхових випадків.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» встановлено, що страхові виплати мають бути пов'язані із страховими випадками, що спричинені ушкодженням здоров'я або професійного захворювання застрахованої особи.

Згідно ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

- діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

- жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють;

- інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності;

- неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний

виплачувати аліменти;

- непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що необхідною умовою для призначення та виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є факт непрацездатності осіб, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті та причинний зв'язок смерті годувальника з нещасним випадком на виробництві.

Враховуючи наведене, та те, що позивачем не надані суду докази, непрацездатності осіб, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання та докази, які підтверджують причинний зв'язок смерті годувальника з нещасним випадком на виробництві, суд вважає позовні вимоги про відшкодування витрат на виплату та доставку сум пенсій призначених у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в розмірі 23759 грн. 84 коп. такими, що задоволенню не підлягають.

В розумінні норм статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розподіл судових витрат у справі не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Постановою Правління Пенсійного Фонду України та Правління Фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4 «Про затвердження Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», ст. 2, ст. 7-15, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 128, ст. 160-163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в в м. Димитрові Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Димитрові Донецької області про стягнення сум витрат на виплату пенсій, призначених у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року в сумі 23759 грн. 84 коп. - відмовити повністю.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Давиденко Т.В.