Справа № 826/13011/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Архіповій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Мощонської І.В., державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк І.Ю., Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання протиправним та скасування рішення та запису, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Мощонської І.В., державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк І.Ю., Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Мощонської І.В. № 13530833 від 03 червня 2014 року про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: м. Київ, АДРЕСА_2; визнання протиправним та скасування запису про право власності (запис про право власності № 6800607; дата, час державної реєстрації: 16 травня 2014 року 10:38:22; державний реєстратор: Бродюк І.Ю., Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві), внесений 27 серпня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Бродюк І.Ю. в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту нерухомого майна 00 за адресою: м. Київ, АДРЕСА_2; зобов'язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві внести в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності (запис про право власності № 6800607; дата, час державної реєстрації: 16 травня 2014 року 10:38:22; державний реєстратор: Бродюк І.Ю., Реєстраційна служби Головного управління юстиції у місті Києві) щодо об'єкту нерухомого майна 00 за адресою: м. Київ, АДРЕСА_2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Мощонської І.В. № 13530833 від 03 червня 2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 червня 2014 року № 13530833. Зобов'язано Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві внести в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві (запис про право власності № 6800607; дата, час державної реєстрації: 16 травня 2014 року 10:38:22; державний реєстратор: Бродюк І.Ю., Реєстраційна служби Головного управління юстиції у місті Києві; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00; об'єкт нерухомого майна: квартира, трикімнатна, об'єкт житлової нерухомості; адреса: АДРЕСА_1). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині задоволення позовних вимог, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, згідно з рішенням державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Мощонської І.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 13530833 від 03 червня 2014 року за результатами розгляду заяви представника ПАТ «Укрсоцбанк» Джаловян І.А., прийнятої 16 травня 2014 року за реєстраційним № 6627495, на підставі ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року, проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за ПАТ «Укрсоцбанк».

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26054106 від 27 серпня 2014 року, на підставі вищевказаного рішення та наказу № 607/5 від 02 квітня 2013 року, державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк І.Ю. внесено запис про державну реєстрацію права власності ПАТ «Укрсоцбанк» на об'єкт нерухомого майна - квартиру, трикімнатну, об'єкт житлової нерухомості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 54,9 кв. м., житлова площа 38,5 кв. м.

Не погоджуючись з прийнятими рішенням та записом відповідачів та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що як вбачається з картки прийому заяви № 13085379 від 16 травня 2014 року, разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень представником ПАТ «Укрсоцбанк» подано наступні документи: рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 травня 2013 року по справі № 757/6919/13-ц; копію договору купівлі-продажу від 17 травня 2007 року; копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20 березня 2014 року; копію статуту та протоколу № 1 від 17 лютого 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк»; копію довіреності від 17 грудня 2013 року, виданої ПАТ «Укрсоцбанк»; копію паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Згідно з рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 травня 2013 року у справі № 757/6919/13-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_9 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання прав власності на предмет іпотеки, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 грудня 2013 року, звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 місті Києві та належить ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17 травня 2007 року, в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_9 за договором кредиту № 42.07-07/232 від 17 травня 2007 року в розмірі 860 000,00 грн.

Згідно зі свідоцтвом про право власності від 15 грудня 2008 року, виданим Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), посвідчено, що квартира АДРЕСА_1 складається з 2 кімнат жилою площею 44,80 кв. м., загальною площею 53,80 кв. м., належить на праві приватної власності ОСОБА_9 та ОСОБА_3 в рівних частинах. Вказане свідоцтво зареєстроване в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 18 грудня 2008 року за реєстровим номером № 1990.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 грудня 2013 року індексний № 15250938, на ім'я позивача зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна:00, номер запису про право власності № 4014762, дата державної реєстрації 17 грудня 2013 року. У вказаному витязі зазначено, що квартира АДРЕСА_1 в місті Києві, є двокімнатною, загальна площа квартири складає 53,8 кв. м., житлова площа квартири - 44,8 кв. м.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», фактично заявлені права на квартиру АДРЕСА_1 в місті Києві, яка є трикімнатною, загальною площею 54,90 кв. м., жилою площею 38,50 кв. м.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 3 вказаного Закону, державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія.

Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону, державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ч.ч. 1- 4, 7, 11 ст. 16 вказаного Закону, заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.

Реєстрація заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості їх надходження.

Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

У разі подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подаються оригінали електронних документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, або електронні копії оригіналів документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, виготовлені шляхом сканування таких документів у паперовій формі.

Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не приймається у разі відсутності документа, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи - також документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб. У випадках, установлених законом, представник іноземної особи пред'являє документи, легалізовані в установленому нормативно-правовими актами порядку.

За змістом ч. 1 ст. 19 вказаного Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 вказаного Закону, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно з п.п. 36 - 38 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Для проведення державної реєстрації речових прав заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає копію документа, що посвідчує його особу (крім документа, що посвідчує посадову особу органу державної влади або органу місцевого самоврядування).

Колегія суддів зазначає, що як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, між заявленими ПАТ «Укрсоцбанк» 16 травня 2014 року речовими правами на квартиру АДРЕСА_1 та раніше зареєстрованими в 2013 році на ім'я позивача правами на цю квартиру, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, існують суперечності, щодо кількості кімнат квартири, її загальної та житлової площі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 вказаного Закону, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з п. 2.1 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 3502/5 від 12 грудня 2011 року, для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

За змістом п. 2.6 вказаного Порядку передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Згідно з п. 2.11 вказаного Порядку, державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26054106 від 27 серпня 2014 року, на підставі оскаржуваного рішення та наказу № 607/5 від 02 квітня 2013 року, державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк І.Ю. внесено запис про державну реєстрацію права власності ПАТ «Укрсоцбанк» на об'єкт нерухомого майна - квартиру, трикімнатну, об'єкт житлової нерухомості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 54,9 кв. м., житлова площа 38,5 кв. м.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов'язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві внести в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві (запис про право власності № 6800607; дата, час державної реєстрації: 16 травня 2014 року 10:38:22; державний реєстратор: Бродюк І.Ю., Реєстраційна служби Головного управління юстиції у місті Києві; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00; об'єкт нерухомого майна: квартира, трикімнатна, об'єкт житлової нерухомості; адреса: АДРЕСА_1).

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що відповідач під час прийняття рішення № 13530833 від 03 червня 2014 року про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: м. Київ, АДРЕСА_2, діяв з порушенням наведених законодавчих норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року, оскільки державним реєстратором не було встановлено наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме: невідповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що оскаржуване рішення прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Мощонської І.В., державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк І.Ю., Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення та запису, зобов'язання вчинити певні дії, є частково обґрунтованими та засновані на нормах права.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року - без змін.

Повний текст ухвали виготовлений 10 квітня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.