Справа № 825/123/15-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/123/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Заяць О.В.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання: Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернігівської обласної державної адміністрації на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Козелецьрайагролісгосп» до Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання надати дозвіл,

в т а н о в и в:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії Чернігівської обласної державної адміністрації щодо відмови в наданні дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок лісового фонду орієнтовною площею 14 333,6 га. для ведення лісового господарства на території Козелецького району.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що пунктом 1 рішення Чернігівської обласної ради від 27.03.2001 «Про надання в постійне користування земель лісового фонду» надано земельні ділянки лісового фонду, які були у користуванні колективних сільськогосподарських підприємств, що припинили своє існування в процесі реформування, і належать до земель запасу, в постійне користування підприємствам для ведення лісового господарства, зокрема згідно з п. 7 додатку № 1 до рішення від 27.03.2001, загальна площа земельних ділянок, що надаються Козелецькому районному дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємству «Козелецьрайагролісгосп» у постійне користування становить 14 333,6 га. (а.с. 21-22,23-24).

Для реєстрації (посвідчення) права постійного користування вказаними земельними ділянками лісового фонду, позивач листом від 21.11.2014 № 278 звернувся до Чернігівської обласної державної адміністрації з клопотанням про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення лісового господарства та оформлення відповідних правовстановлюючих документів, що посвідчують право постійного користування (а.с. 28).

Проте, листом від 26.12.2014 №06-05/5479 Чернігівською обласною державною адміністрацією у наданні такого дозволу було відмовлено (а.с. 29).

Позивач, вважаючи дане рішення відповідача протиправним, звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, рішенням 15 сесії 23 скликання Чернігівської обласної ради від 27.03.2001 року «Про надання у постійне користування земель лісового фонду» ДП «Козелецьрайагролісгосп» надано земельні ділянки лісового фонду, які були у користуванні колективних сільськогосподарських підприємств, що припинили своє існування в процесі реформування, і належать до земель запасу, в постійне користування підприємствам для ведення лісового господарства. У відповідності до Додатку №1 до даного рішення загальна площа земельних ділянок, що надаються у постійне користування позивачу склала 14333,6 га.

Пунктом 3 Рішення облради доручено районним радам видати підприємствам, яким надаються ділянки лісового фонду, державні акти на право постійного користування землею.

Для забезпечення виконання даного пункту ДП «Козелецьрайагролісгосп» (замовник) за дозволом Козелецької районної державної адміністрації (Розпорядження від 30.04.2004 р. №198) було укладено договір №01_2007-НТП з Приватним підприємством «Руслана» (виконавець) на створення науково-технічної продукції на право користування вказаною землею. На виконання договору від 05.01.2005 р., укладеного між Чернігівським обласним спеціалізованим комунальним агролісогосподарським підприємством «Чернігівоблагроліс» (замовник) та Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об'єднанням, останнім виконані польові лісовпорядні роботи по вищевказаним ділянкам.

Судом першої інстанції також встановлено, що в розроблених проектах лісовпорядкування, планів лісонасаджень ДП «Козелецьрайагролісгосп» (лісовпорядкування 2005 року) надана якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що підтверджує також використання таких ділянок у відповідності до господарській діяльності позивача.

Крім того, рішення від 27.03.2011, яким надано ДП «Козелецьрайагролісгосп» в постійне користування для ведення лісового господарства земельні ділянки лісового фонду на території Козелецького району загальною площею 14333,6 га, на даний час чинне та ніким не скасовано.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що відповідачем факто не було належним чином розглянуто клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок лісового фонду орієнтовною площею 14 333,6 га. для ведення лісового господарства на території Козелецького району та погоджується з висновком суду першої інстанції, що Чернігівською обласною державною адміністрацією безпідставно відмовлено в наданні зазначеного дозволу, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

В свою чергу, доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, а отже, не підлягають задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні правові норми та встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Чернігівської обласної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Ухвала складена у повному обсязі 15.04.2015р.

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.