Справа № 2а-0770/790/12
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 р. Справа № 174874/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Глушка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.09.2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області треті особи Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області, Головне управління праці та соціального захисту населення у Закарпатській області про визнання протиправними дій та стягнення заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.12.2008 року звернувся до суду з позовом уточнивши позові вимоги до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання протиправними дій щодо неправильного нарахування та виплати йому заробітної плати за період з 19.05.1986 року по 12.06.1986 року та стягнути з УМВС України в Закарпатській області заробітну плату за мінусом 151 карбованців 92 копійки в п'ятикратному розмірі з 19.05.1986 року по 12.06.1986 року та стягнення заробітної плати, визнання протиправними дії УМВС України в Закарпатській області щодо видачі неналежної довідки для призначення пенсії від 16.07.2008 року вих. № 5/770 та зобов'язання видати довідку з відображенням в ній робочих днів в зоні забруднення з 19 травня по 12 червня 1986 року з тривалістю 12 годин на добу 5 кратного розміру заробітної плати та 3-4 зон забруднення, також просить зобов'язати УМВС України в Закарпатській області видати йому довідку для призначення пенсії на умовах Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з відображенням в ній робочих днів за період з 19.05.1986 року по 12.06.1986 року тривалістю 12 годин на добу, 5-ти кратного розміру заробітної плати та 3-ї та 4-ї зон забруднення підвищеної радіації, зобов'язати видати наказ про доплату кратності та табель робочого часу з відображенням вищевказаного періоду та інші документи.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.09.2012 року позов задоволено частково.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області подано апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити повністю в задоволенні позову, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційну скаргу подало Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подані скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 у період з 19 травня по 12 червня 1986 року у складі оперативної групи Управління внутрішніх справ Київського облвиконкому виконував роботи в населених пунктах відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

На той час позивач працював міліціонером-водієм окремого дивізіону дорожньо-патрульної служби Управління внутрішніх справ Закарпатського облвиконкому.

Доза опромінення отримана позивачем після перерахунку за період з 19.05.1986 року по 16.06.1986 рік складає 38,04 бар, що підтверджується карткою обліку доз радіоактивного опромінення.

На підставі довідки для призначення пенсії від 16.07.2008 року № 5/770, виданої УМВС України в Закарпатській області позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ОСОБА_1 з 19 травня 1986 року по 12 червня 1986 року в складі оперативної групи управління внутрішніх справ Київського облвиконкому виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в населених пунктах, віднесених до зони відчуження. Зокрема, в період з 19 по 21 травня 1986 року - по маршруту с. Діброва - Стара Красниця, з 21 по 26 травня 1986 року - по маршруту м. Прип'ять - с.Луб'янка, з 26 травня по 12 червня 1986 року в с. Термаховка, м. Поліське (рос. Полесское), КПП «Діброва». Ці обставини підтверджується витягом з наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 23 травня 2008 року № 218 о/с.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСПР про порядок введення в діб законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазначала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» с.Діброва відноситься до зони безумовного відселення, а с.Стара Красниця - до зони відчуження. Також с.м.т. Поліське (рос. Полесское), де позивач працював з 26 травня по 12 червня 1986 року, згідно посвідчення про відрядження, копія якого була приєднана до матеріалів справи, віднесено до зони безумовного відселення. Згідно посвідки про відрядження молодший сержант ОСОБА_1 був відряджений до м. Києва, а у подальшому до м. Поліське (рос. - г. Полесское) відповідно до Указу МВС УРСР №25/529 від 16 травня 1986 року.

На підставі довідки від 3 лютого 2009 року №2/292 робочий день ОСОБА_1 з 19 травня по 12 червня 1986 року його робочий день складав 12 годин.

Оплата праці осіб залучених до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС встановлювалась розпорядженням Ради Міністрів СРСР « Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» № 964 від 17.05.1986 року, згідно якого надавалось право виплачувати в окремих випадках заробітну плату в залежності від зон забруднення підвищеної радіації.

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №1031-е встановлено, що військовозобов'язаним, що були викликані та безпосередньо зайняті на роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕСМС виплачується винагорода в розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо встановлення кратності оплати праці згідно довідки № 04951 від 12.06.1986 року, оскільки відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. N 964- у III, II, І зонах небезпеки - відповідно у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №1031-е встановлено, що військовозобов'язаним, що були викликані та безпосередньо зайняті на роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС виплачується винагорода в розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки.

Суд відхиляє доводи УМВС України та третьої особи Головного управління пенсійного фонду України про обмеження робочого часу у забруднених опроміненням територіях згідно Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року №153/10-43 для працівників, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії в зоні радіоактивного випромінювання, 6-ма годинами, оскільки довідкою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 3 лютого 2009 року № 2/292 ОСОБА_1 під час виконання обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 19 по 21 травня 1986 року його робочий час складав 12 годин (а.с.126).

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 за роботу під час ліквідації наслідків вибуху на Чорнобильській АЕС згідно відрядження з 19 травня по 12 червня 1986 року безпідставно не було виплачено належну заробітну плату за період з 19 по 20 травня 1986 року, а також з 27 травня по 12 червня 1986 року у п"яткратному розмірі, враховуючи 12 годинний робочий день.

А так, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо виплати повного розміру заробітної плати за період з 19 травня по 12 червня 1986 року неправомірності зазначених у довідці відомостей про час та оплату праці (кратність) у зоні радіоактивного забруднення у 1986 році є правомірними та підлягають задоволенню.

Оскільки ОСОБА_1, звернувшись до суду 18 грудня 2008 року, не пропустив річний строк, встановлений ст.99 КАС України (у чинній на момент звернення редакції), оскільки дізнався про порушення його прав з моменту видачі йому довідки від 16 липня 2008 року УМВС України в Закарпатські області із зазначенням розміру та критеріїв для виплати заробітної плати за роботу у 1986 році зоні відчуження, а також дослідженими в судовому засіданні матеріалами особової справи, де відсутні докази надання ОСОБА_1 обґрунтованого розрахунку виплати заробітної плати у 1986 році за час роботи у забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС території.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме експертного висновку №33 від 18 жовтня 1994 року ОСОБА_1 отримав захворювання, пов'язане з виконанням службових обов'язків при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та являється інвалідом 2 групи, що також є обставиною, яка перешкоджала йому своєчасно дізнатися та звернутися за захистом його прав .

А тому колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо правильного нарахування йому заробітної плати за роботу у 3 зоні небезпеки з 19 травня по 12 червня 1986 року та зазначення цих відомостей у довідці для призначення пенсії слід задовольнити.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області - залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.09.2012 року у справі №2а-0770/790/12 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

І.В. Глушко

Повний текст ухвали виготовлено 09.04.2015 року