Справа № 804/12562/13-а
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
при секретаріЧудновській А.С.
представника позивача представника відповідача Суховарової Р.М. Мельник С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський вуглекислотний завод» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині, -
В наданих до суду відповідачем запереченнях зазначено, при проведені перевірки встановлено, що між позивачем та Дніпропетровською міською радою 21.03.2002 року укладено договір від 21.03.2002 року орендної земельної ділянки площею 1,7031 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Волзька, 26, та зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 81102001.Також, перевіркою встановлено, що ТОВ «Дніпропетровський вуглекислотний завод» у 2012 році до контролюючого органу не подавало податкову звітність з орендної плати з юридичних осіб, що призвело до заниження орендної плати за землю в сумі 412 019,06 грн. Вказане рішення вважає таким що відповідає чинному законодавству.
Під час судового розгляду справи первісного відповідача на підставі ст.55 КАС України було змінено на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши представників сторін, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
При перевірці ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська використовувались: дані Управління Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області від 12.03.2013 року № 21/21-67; особовий рахунок підприємства по платі заземлю; інформація з наявних в ДПІ внутрішніх інформаційних базах.
За даними листа Управління Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, які використані податковим органом під час перевірки, від 12.03.2013 року № 20/21-67 нормативно грошова оцінка 1кв. м земельної ділянки по вул. Волзька, 26 для земель промисловості складає за 2011-2013 роки 806,41 грн.
У зв'язку з ненаданням податкової звітності з орендної плати з юридичних осіб та на підставі даних Управління Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області за період 2012рік ТОВ «ДВЗ» не нарахована та не сплачено орендної плати з юридичних осіб. Так згідно даних перевірки відповідно до п.54.3.1 п.54.3 ст.54 ПКУ встановлено за період січень 2012р.- грудень 2012р. відхилення щомісячно протягом 2012р. - 34 334,92 грн., на загальну суму 412 019,06 грн.
Згідно висновків вказаного акту ТОВ «ДВЗ» в порушення п. 286.2 ст. 286, ст. 288 Податкового кодексу України, не надано податкову звітність з орендної плати з юридичних осіб, що призвело до заниження орендної плати за землю в сумі 412 019,06 грн.
Відповідно до наданого в судовому засіданні на вимогу суду Розрахунку штрафних санкцій по ТОВ «ДВЗ» на платника податків накладено штраф у розмірі 25 % суми нарахованого податкового зобов'язання, згідно п.123.1 ст.123 розділу ІІ Податкового Кодексу України.
Згідно листа ТОВ «Дніпропетровський вуглекислотний завод» направленого на адресу відповідача та отриманого останнім 22.06.2010р. про що свідчить вхідний штамп податкового органу, в ньому зазначено що 12.04.2010 року відбувся захват ТОВ «Дніпропетровський вуглекислотний завод» а саме: території, документації, печатки, в зв'язку з чим заблокована фінансово-господарська діяльність товариства і як наслідок повідомляють про неможливість подання звітності до повернення печатки і поновлення фінансово-господарської діяльності. Крім того повідомлено, що в результаті незаконного утримання печатки ТОВ «ДВЗ» і іншої документації необхідної для оформлення доступу до проведення операцій з грошовими коштами по банківським рахункам, відсутня можливість перераховувати кошти в бюджет, у зв'язку з чим просить дати відстрочку по погашенню орендної плати за землю і інших податків терміном на 3 місяці.
23.06.2011 року Господарським судом Дніпропетровської області по справі № 22/5005/5824/2011 за наслідками розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський вуглекислотний завод» до ТОВ «Вуглекислотний завод Дніпропетровська», ТОВ «МЕГА», треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору КП «Дніпропетровське МБТІ», приватний нотаріус Верба В.М., позов задоволений, визнано договір купівлі-продажу від 28.04.2010 року недійсним та видано наказ від 18.07.2011 року про примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2011 року, яке набрало законної сили 18.07.2011 року.
Між Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради (орендодавець) та ТОВ «Дніпропетровський вуглекислотний завод» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки від 21.03.2002 року, відповідно до якого Орендар приймає у строкове платне володіння і користування на умовах оренди земельну ділянку площею 1,7031 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Волзька, 26, для фактичного розміщення заводу, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом 811022001 згідно з планом земельної ділянки. Також, у зазначеному договорі п.1.3 визначена грошова оцінка земельної ділянки складає згідно з довідкою про грошову оцінку земельної ділянки на момент укладання договору 7 372 289,50 грн.
Господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення від 25.04.2013 року у справі № 904/2142/13 за позовом прокурора Ленінського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський вуглекислотний завод», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - управління Держкомзему у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: - внесено зміни до п. 1.3 договору оренди земельної ділянки від 21.03.2002 року, укладеного між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський вуглекислий завод», виклавши його в наступній редакції: «п. 1.3 нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 23.01.2013 року становить 13 734 055, 91 грн.»; - внесено зміни до п.3.1 договору оренди земельної ділянки від 21.03.2002 року, укладеного між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський вуглекислий завод», виклавши його в наступній редакції: «п. 3.1 річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях) у розмірі 412 021,68 грн., не є сталою та може змінюватись у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки та встановлюється і обчислюється відповідно до Податкового кодексу України у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється цим кодексом»; - внесено зміни до п.3.2 договору оренди земельної ділянки від 21.03.2002 року, укладеного між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський вуглекислий завод», виклавши його в наступній редакції: «п. 3.2 річна орендна плата за земельну ділянку сплачується за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно потягом зо календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, вноситься на розрахунковий рахунок Держказначейства за місцем податкового звіту і на майбутній період вноситься на термін не більше одного календарного року».
Відповідно до Постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.07.2013р. по справі № 904/2142/13, постанова суду 1-ої інстанції набрала законної сили 04.07.2013 року.
Згідно пп. 16.1.2, пп. 16.1.3 п.16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до п. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.
Згідно п.286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Відповідно до п.286.5. ст.286 Податкового Кодексу України (в редакції на момент спірних правовідносин) нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року орган державної податкової служби надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
Відповідно до п.288.1 ст. 288 ПК України (в редакції станом на момент спірних правовідносин) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Пунктом 288.2., 288.3., 288.4. ст.288 ПК України передбачено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Згідно п.288.5.1 вказаної статті ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: - для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.
Відповідно до ст.289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = [І - 10] : 100.Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.
Приймаючи рішення суд виходив з наступного.
При цьому суд звертає увагу податкового органу, на наявність обставин які фізично перешкодили вчиненню дій по поданню податкової звітності з орендної плати за землю позивачем, про що свідчить як лист ТОВ «Дніпропетровський вуглекислотний завод» направлений на адресу відповідача та отриманий останнім 22.06.2010р., що останнім не заперечується, так і численні судові рішення господарських та адміністративних судів копії яких містяться в матеріалах справи, та Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.02.2010р.№ 25399326 про реєстрацію права власності на спірні будівлі і споруди за іншою юридичною особою.
Так згідно листа від 22.06.2010 року керівник підприємства позивача повідомив, що відбувся захват ТОВ «Дніпропетровський вуглекислотний завод» а саме: території, документації, печатки, в зв'язку з чим зазначають про неможливість подання звітності до повернення печатки і поновлення фінансово-господарської діяльності. Крім того повідомлено, що в результаті незаконного утримання печатки ТОВ «ДВЗ» і іншої документації необхідної для оформлення доступу до проведення операцій з грошовими коштами по банківським рахункам, відсутня можливість перераховувати кошти в бюджет.
Згідно ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Таким чином в період з 24.02.2010р. по 29.11.2012р. позивач був протиправно позбавлений права власності на спірні об'єкти нерухомості так і можливості користуватись вказаною земельною ділянкою, та вчинити дії по поданню податкової звітності з орендної плати за землю у вказаний період, відповідно нарахування податковим органом суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 103 044,77 грн. (25 % суми нарахованого податкового зобов'язання) спірним повідомленням-рішенням є таким що не відповідає вимогам обґрунтованості, тобто урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та розсудливості передбачені п.3, 6 ч.3 ст.2 КАС України, а відповідно є протиправним.
Щодо суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб за основним платежем, крім зазначеного вище, суд зазначає що ч.3 ст.72 КАС України передбачено що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.
Представником позивача у судовому засіданні не заперечувалась сума до сплати по орендній платі за вказану земельну ділянку площею 1,7031 га за 2012 рік, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Волзька, 26 відповідно до п. 1.3 договору від 21.03.2002 року в розмірі 221 161,68 грн.
Суд погоджується з доводами позивача в цій частині з огляду на п.288.1 ст. 288 ПК України (в редакції станом на момент спірних правовідносин) згідно якого підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
При цьому суд зазначає, що зміни до п. 1.3 договору оренди земельної ділянки від 21.03.2002 року, укладеного між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський вуглекислий завод», внесені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2013 року у справі № 904/2142/13 в наступній редакції: «п. 1.3 нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 23.01.2013 року становить 13 734 055, 91 грн.»; та зміни до п.3.1 договору оренди земельної ділянки від 21.03.2002 року, «п. 3.1 річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях) у розмірі 412 021,68 грн., не є сталою та може змінюватись у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки та встановлюється і обчислюється відповідно до Податкового кодексу України у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється цим кодексом».
Разом з тим, Верховний Суд України вирішуючи питання про застосування вищезазначених норм права в постанові від 11.06 2013 р. № 21 166а13 та постанові від 24.06.2014р. № 21-204а14 зазначив, що договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов'язковість його виконання сторонами тощо. Суб'єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства. Якщо ж договір пов'язаний зі сплатою податків і, на думку суб'єкта владних повноважень, спрямований на ухилення від їх сплати, останній, за допомогою адміністративних заходів, уповноважений відновити публічний порядок.
Отже, зміна розміру земельного податку згідно із Законом № 309-VI є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, що відбулось у даному випадку згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2013 року у справі № 904/2142/13, і не тягне автоматичну зміну умов договору щодо розміру орендної палати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобов'язання з орендної плати із застосуванням штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський вуглекислотний завод» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова