Справа № 824/367/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"01" квітня 2015 р. м. Київ К/800/41729/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Шведа Е.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ПП виробничо-торгової комерційної фірми «Золотий колосок» до Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області, головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернівецької області Дутчака В.С. про визнання протиправними та скасування рішень, за касаційною скаргою ПП виробничо-торгової комерційної фірми «Золотий колосок» на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2013 року, -

встановив:

У лютому 2013 року ПП ВТКФ «Золотий колосок» звернулось до суду з вказаним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просило визнати протиправними та скасувати рішення Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області № 6, 7, 8, 9, 10 від 04.02.2013.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2013 року позов задоволено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2013 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ПП ВТКФ «Золотий колосок», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу Державна екологічна інспекція у Чернівецькій області, посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що на підставі плану заходів з виконання завдань на І квартал 2013 року, затвердженого Державною екологічною інспекцією України 25.12.2013, наказу Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області № 3 від 08.01.2013, повідомлення про проведення планової перевірки № 02/30 від 08.01.2013, направлень на проведення планового заходу № 02/682 від 14.01.2013 та № 02/712 від 17.01.2013, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Дутчаком В.І., державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Бабиною Ю.В. та Татариною В.Я., в період з 16.01.2013 по 22.01.2013 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ПП ВТКФ «Золотий колосок». Перевіркою встановлено, що позивач займається виробництвом металопластикових вікон та дверей. Під час виробничої діяльності здійснюється використання земельної ділянки, забір і використання водних ресурсів підземної води з свердловини, розташованої в приміщенні, яке використовується для господарсько-побутових потреб; здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з двох побутових газових котлів та одного котла на твердому паливі; утворюються відходи, а саме: тара і упаковка, відходи виробництва, шини відпрацьовані, відпрацьовані мастила, люмінесцентні лампи, брухт чорних металів, акумуляторні батареї та тверді побутові відходи. Водовідведення здійснюється у вигрібну бетоновану яму, об'ємом 16 м3. За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт про виявлені наступні порушення:

відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням вимог частини 1 статті 10, частини 5 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;

відсутність дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням вимог частини 1 статті 44 Водного кодексу України;

відсутність обліку забраної води та водовимірювальної апаратури, що є порушенням вимог частини 1 статті 44, частини 1 статті 98 Водного кодексу України;

зберігання відходів на земельній ділянці (не в спеціалізованих місцях), що є порушенням вимог статті 91 Закону України «Про відходи»;

відсутність відповідальної особи за стан організації у сфері поводження з відходами, що є порушенням вимог статті 17 Закону України «Про відходи»;

підприємством не ведеться первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються та зберігаються в порушення вимог статті 17 Закону України «Про відходи»;

не отримано дозвіл на розміщення відходів, ліміти на утворення та розміщення відходів в порушення вимог статей 32, 33 Закону України «Про відходи»

відсутність договорів на передачу відходів в порушення вимог статей 17, 33 Закону України «Про відходи».

На цій підставі 22.01.2013 Державною екологічною інспекцією в Чернівецькій області винесено припис № 02/03 про усунення виявлених порушень природоохоронного законодавства, із зазначенням терміну для усунення.

04.02.2013 за наслідками розгляду акту перевірки головним державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Чернівецькій області Дутчаком В.С., на підставі статті 16 Конституції України, ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та постанови Верховної Ради України № 2751-ХІІ від 29.10.1992 «Про затвердження Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища» прийняті спірні у цій справі рішення:

№ 6 «Про тимчасову заборону (зупинення) виробничої діяльності ПП ВТКФ «Золотий колосок» в с. Дубівці, вул. Шевченка, 4Е, Кіцманського району», яким тимчасово заборонено (зупинено) з 10.02.2013 виробничу діяльність позивача (відсутній дозвіл на розміщення відходів, що є порушенням вимог статей 17, 32 Закону України «Про відходи»;

№ 7 «Про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації свердловини для забору підземної води для господарсько-побутових потреб ПП ВТКФ «Золотий колосок» в с. Дубівці, вул. Шевченка, 4Е, Кіцманського району», яким тимчасово заборонено (зупинено) з 10.02.2013 експлуатацію свердловини для забору підземної води для господарсько-побутових потреб позивача (відсутній дозвіл на спеціальне водокористування, що є порушенням статей 44, 49 Водного Кодексу України);

№ 8 «Про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації котла № 1 на твердому паливі на ПП ВТКФ «Золотий колосок» в с. Дубівці, вул. Шевченка, 4Е, Кіцманського району», яким тимчасово заборонено (зупинено) з 10.02.2013 експлуатацію позивачем котла № 1 на твердому паливі (відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, чим порушено вимоги статті 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;

№ 9 «Про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації побутового газового котла № 2 марки «Ramstal» на ПП ВТКФ «Золотий колосок» в с. Дубівці, вул. Шевченка, 4Е, Кіцманського району», яким тимчасово заборонено (зупинено) з 10.02.2013 експлуатацію позивачем котла № 2 марки «Ramstal» (відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, чим порушено вимоги статті 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»);

№ 10 «Про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації побутового газового котла № 3 марки «Ariston" на ПП ВТКФ «Золотий колосок» в с. Дубівці, вул. Шевченка, 4Е, Кіцманського району», яким тимчасово заборонено (зупинено) з 10.02.2013 експлуатацію позивачем котла № 3 марки «Ariston» (відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, чим порушено вимоги статті 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»).

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з наявності допущених позивачем порушень вимог Закону України «Про відходи», Водного Кодексу України та Закону України «Про охорону атмосферного повітря», посилаючись на відсутність отриманого останнім дозволів на відходи, спеціальне водокористування та викиди забруднюючих речовин, а відтак дійшов висновку про обґрунтованість та законність прийнятих відповідачем спірних рішень.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначає Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» № 1264 -XII від 25.06.1991 (далі - Закон № 1264-XII).

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону № 1264-XII управління охороною навколишнього природного середовища полягає у здійсненні в цій галузі функцій спостереження, дослідження, екологічної експертизи, контролю, прогнозування, програмування, інформування та іншої виконавчо-розпорядчої діяльності.

Правові основи прийняття рішень про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів незалежно від форм власності у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища визначав чинний на час спірних правовідносин Порядок обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища, затверджений постановою Верховної Ради України № 2751-ХІІ від 29.10.1992 (далі - Порядок № 2751-ХІІ).

Згідно з абзацом 3 пункту 2 Порядку № 2751-ХІІ діяльність підприємств, що здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, може бути тимчасово заборонена (зупинена) - до виконання необхідних природоохоронних заходів зупиняється експлуатація підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання.

У підпункті «в» пункту 4 № 2751-ХІІ передбачено, що діяльність підприємств обмежується або тимчасово забороняється (зупиняється) у разі перевищення ними лімітів використання природних ресурсів, порушення екологічних нормативів, екологічних стандартів, а також вимог екологічної безпеки, зокрема: використання природних ресурсів, викидів і скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, складування, захоронення, зберігання або розміщення виробничих, побутових та інших відходів без відповідних дозволів.

Правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов'язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини на території України, визначає Закон України «Про відходи» № 187/98-ВР від 05.03.1998 (далі - Закон № 187/98-ВР від 05.03.1998).

У статті 1 Закон № 187/98-ВР від 05.03.1998 визначено наступні поняття:

відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення;

зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об'єктах (до їх утилізації чи видалення;

розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах.

З аналізу цих визначень вбачається, що тимчасове зберігання відходів не є їх розміщенням.

Правила розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, у тому числі небезпечних, на території України визначає Порядок розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1218 від 03.08.1998 (далі - Постанова № 1218 від 03.08.1998).

У пункті 2 Постанови № 1218 від 03.08.1998 визначені терміни, що використовуються в цьому Порядку, та мають таке значення:

ліміт на утворення відходів - максимальний обсяг відходів, на який у суб'єкта права власності на відходи є документально підтверджений дозвіл на передачу їх іншому власнику (на розміщення, утилізацію, знешкодження тощо) або на утилізацію чи розміщення на своїй території;

розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах.

ліміт на розміщення відходів - обсяг відходів (окремо для кожного класу небезпеки), на який у власника відходів є дозвіл на їх розміщення, виданий Мінприроди, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями.

У відповідності до пунктів 10-12 Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1218 від 03.08.1998 місцеві державні адміністрації за погодженням з органами Мінекоресурсів на місцях до 1 лютого поточного року визначають перелік власників відходів, яким необхідно одержати ліміти на утворення та розміщення відходів на наступний рік (крім власників, які звільняються від одержання таких лімітів). Органи Мінекоресурсів на місцях до 1 березня поточного року надсилають на адреси власників відходів повідомлення про необхідність подання на погодження проектів лімітів на утворення та розміщення відходів на наступний рік. Власники відходів, які здійснюють лише їх розміщення, до 1 квітня, а власники відходів, які утворюють та розміщують їх на своїй території, до 1 червня поточного року подають до органів Мінекоресурсів на місцях заяви на одержання дозволу на розміщення відходів у наступному році.

Встановлено, що установленому порядку земельна ділянка для розміщення відходів позивачу не надавалась, а органами Мінекоресурсів дане підприємство не включено до переліку власників відходів, яким необхідно отримати ліміти на утворення та розміщення відходів.

Крім того, збір, заготівля та утилізація відходів виробничого характеру (тари та упаковки) здійснюється позивачем відповідно до договорів, укладених з Чернівецьким обласним управлінням Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укркомресурси» від 07.09.2009, ТОВ «Трініті Еколоджи» від 07.02.2011, ТОВ «Укрресурси - 2011» від 27.07.2012, зі сплатою коштів за їх утилізацію. Вивіз побутового сміття здійснюється позивачем за дозволом Берегометської сільської ради на сміттєзвалище с. Клокічка.

З таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність у Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області правових підстав для прийняття рішення № 6 «Про тимчасову заборону (зупинення) виробничої діяльності ПП ВТКФ «Золотий колосок» в с. Дубівці, вул. Шевченка, 4Е, Кіцманського району», яким тимчасово заборонено (зупинено) з 10.02.2013 виробничу діяльність позивача в зв'язку з відсутністю дозволу на розміщення відходів.

Що стосується рішення Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області № 7 «Про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації свердловини для забору підземної води для господарсько-побутових потреб ПП ВТКФ «Золотий колосок» в с. Дубівці, вул. Шевченка, 4Е, Кіцманського району», яким тимчасово заборонено (зупинено) з 10.02.2013 експлуатацію свердловини для забору підземної води для господарсько-побутових потреб позивача в зв'язку з відсутність дозволу на спеціальне водокористування, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 44 Водного Кодексу України спеціальне водокористування здійснюється лише на підставі дозволу.

У частинах 1,2 статті 48 вказаного кодексу визначено, що під спеціальним водокористуванням необхідно розуміти забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

З вказаних норм вбачається, що спеціальним водокористуванням є забір, який пов'язаний із використанням споруд та пристроїв, які спричиняють істотний вплив на навколишнє природне середовище, права та свободи водокористувачів.

Проте, з матеріалів перевірки не вбачається, за допомогою яких споруд або технічних пристроїв позивач здійснював забір води з водних об'єктів та який негативний вплив має вказана обставина на навколишнє природне середовище, права та свободи водокористувачів.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішення Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області № 7 «Про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації свердловини для забору підземної води для господарсько-побутових потреб ПП ВТКФ «Золотий колосок» в с. Дубівці, вул. Шевченка, 4Е, Кіцманського району».

Що стосується прийнятих Державною екологічною інспекцією у Чернівецькій області рішень №№ 8, 9,10, якими тимчасово заборонено (зупинено) з 10.02.2013 експлуатацію позивачем котлів за відсутності дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, слід зазначити наступне.

У статті 1 Закону України «Про атмосферне повітря» від 16.10.1992 р. № 2707-XII (далі - Закон № 2707-XII) визначено наступні поняття:

забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища;

викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин.

Відповідно до частин 1, 5, 6, 7 статті 11 цього Закону для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

До першої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об'єкти, які не належать до першої і другої груп.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1655 від 13.12.2001 затверджено Порядок ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря (далі - Порядок № 1655), яким визначено єдину систему ведення в галузі охорони атмосферного повітря державного обліку об'єктів (підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності), які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і на стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, видів і ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів (далі - об'єкти, які справляють шкідливий вплив).

Згідно абзацом 4 пункту 2 Порядку № 1655 державний облік ведеться з метою регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря із стаціонарних та пересувних джерел, ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів.

Взяття на державний облік об'єктів, які справляють шкідливий вплив, як того вимагає пункт 4 Порядку, здійснює Мінприроди за критеріями, встановленими цим Міністерством за погодженням з Держкомстатом.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 177 від 10.05.2002

затверджено Інструкцію про порядок та критерії взяття на державний облік об'єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря (далі - Інструкція).

У відповідності до п. 2 Інструкції узяття на державний облік здійснюється за такими критеріями:

об'єктів - якщо в їх викидах присутня хоча б одна забруднююча речовина (або група речовин), потенційний викид якої рівний або перевищує величину, зазначену в Переліку забруднюючих речовин та порогових значень потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік (додаток № 1);

видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, - за умови, що обсяг потенційних викидів рівний або перевищує порогові значення за окремою речовиною або групою речовин, наведених у додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно з пунктами 4.6, 4.15 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008 при здійсненні перевірок на об'єктах, діяльність чи експлуатація яких пов'язані із впливом на довкілля шляхом викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря проводиться, у разі необхідності, відбір проб та інструментально-лабораторні вимірювання за дотриманням суб'єктами господарювання встановлених нормативів.

В акті перевірки зазначається інформація, пов'язана з проведенням інструментально-лабораторного контролю (відбір проб та вимірювання безпосередньо на об'єкті перевірки), та зазначаються посилання на акти відбору проб та протоколи вимірювань.

В акті зафіксовано, що ПП ВТКФ «Золотий колосок» займається виробництвом металопластикових вікон та дверей. Під час виробничої діяльності здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з двох побутових газових котлів та одного котла на твердому паливі, за відсутності дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Проте, у ньому не зазначено про наявність у таких викидах забруднюючих речовин у розумінні зазначених нормативно-правових актів.

З урахуванням описаного і в цій частині позовних вимог висновки суду першої інстанції є обґрунтованими.

За змістом частини 2 статті 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч вказаним вимогам Державна екологічна інспекція у Чернівецькій області не довела правомірності прийняття спірних рішень у цій справі.

У відповідності із статтею 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтею 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ПП виробничо-торгової комерційної фірми «Золотий колосок» задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2013 року скасувати, залишивши в силі постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: