Справа № 257/8381/13-а (2-257/126/13)
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2015 р. м. Київ К/800/56863/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Леонтович К.Г.,
Чумаченко Т.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського районного суду м. Донецька від 04 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року у справі № 257/8381/13-а (2-257/126/13) за позовом ОСОБА_4 до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації про визнання дій і бездіяльності неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

В липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації про визнання дій і бездіяльності неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії щодо забезпечення позивача автомобілем на пільгових умовах позачергово.

Постановою Київського районного суду м. Донецька від 04 вересня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_4 є ветераном війни, учасником бойових дій згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.01.2006 року.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.07.2008 року, ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни з 10.07.2008 року.

Відповідно до довідки № 6111/04 від 06.09.2008 року, виданої начальником управління правці та соціального захисту населення, ОСОБА_4 перебуває на обліку у Головному управлінні праці і соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації на придбання автомобіля на дві руки і одну ногу.

ОСОБА_4 як інвалід 2 групи, перебуває на обліку головного управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації з 10.07.2008 року для повторного позачергового безоплатного забезпечення автомобілем. Дана обставина підтверджується витягом з журналу обліку, де вказано, що ОСОБА_4 стоїть на обліку у зв'язку з заміною автомобіля.

Станом на 22.04.2013 року його черга була №215 серед інвалідів області, які мають право на позачергове забезпечення автомобілями. Також йому було повідомлено про те, що для зарахування його на облік з дати первинного огляду на обл. МСЕК (з 21.06.1988 року) не має законних підстав, оскільки у 1989 році він був забезпечений автомобілем через обласний відділ соціального забезпечення згідно із вимогами діючої на той час інструкції про порядок забезпечення інвалідів автомобілями з ручним керуванням і мотоколясками №179.

Згідно копії довідки щодо розгляду питання, порушеного ОСОБА_4, під час проведення особистого прийому громадян 23.06.2008 року ОСОБА_4 ознайомлено із його архівною справою на забезпечення автомобільним транспортом з ручним керуванням, копією наказу по Донецькому обласному відділу соціального забезпечення від 16.03.1989 року №131/3 «На продаж автомобілів «Запорожець-ЗАЗ-968МБ», особовою справою на забезпечення автомобільним транспортом з ручним керуванням або мотоколяски.

У ході розгляду звернення виявлено, що копія наказу по Донецькому обласному відділу соціального забезпечення від 16.03.1989 року №131/3, що зберігається в архівній особовій справі ОСОБА_4, не відповідає дійсності (витягу з цього наказу, наданого заявнику Державним архівом області) у частині того, що в оригіналі наказу помилково зазначено про відсутність у заявника обох ніг (у довідці ЛТЕК - ураження обох нижніх кінцівок), але зазначене не впливає на правові наслідки дії цього наказу, так як передбачає виділення автомобіля однієї модифікації.

Згідно копії листа начальника управління соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та реалізації пільг населенню, ОСОБА_4 повідомлявся про те, що, відповідно до пункту 38 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999 (зі змінами від 26.04.2007 року №661 від 17.04.2008 року №387), згідно його особистої заяви його переведено на облік до позачергової черги (інваліди війни, сім'ї з двома і більше інвалідами, інваліди ЧАЕС за наявності медичних показань, інваліди з куксами обох ніг і рук).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії листа начальника 1-го Донецького МРЕВ, станом на 24 липня 2007 року за ОСОБА_4 немає зареєстрованих транспортних засобів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що жодними діями або бездіяльністю Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації не порушив законних прав на забезпечення позивача як інваліда війни 2 групи, учасника бойових дій, автомобілем на пільгових умовах в позачерговому порядку.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інваліди війни мають право на позачергове безплатне забезпечення автомобілем з ручним керуванням (за наявності медичних показань) у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що відповідно до пунктів 21, 34 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.1997 року №999 (постанова втратила чинність 19.07.2006 року у зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999) позивач був переведений у чергу на безоплатне забезпечення автомобілем з ручним керуванням як інвалід з числа військовослужбовців.

З прийняттям нового порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999, ОСОБА_4 втратив право на безоплатне забезпечення автомобілем. Відповідно до вимог пунктів 27, 31 цього Порядку особи, що стали інвалідами внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби, мають право на забезпечення автомобілем на пільгових умовах з оплатою 30% від його вартості в порядку загальної черговості.

У зв'язку з чим позивача було взято на облік на забезпечення автомобілем «Славута» з ручним керуванням на пільгових умовах з оплатою 30% від його вартості з дати обстеження обласної МСЕК від 08.04.1996 року.

Порядок забезпечення інвалідів автомобілями визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.1997 року № 999, згідно якої позачергове безплатне забезпечення автомобілями інвалідів війни, інвалідів внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також продаж автомобілів на пільгових умовах інвалідам від загального захворювання, з дитинства, батькам чи родичам дітей-інвалідів здійснюється за місцем їх постійного проживання та прописки Міністерством праці та соціального захисту Автономної Республіки Крим, управліннями соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у межах фондів, виділених Міністерством праці та соціальної політики.

Крім цього, з впровадженням нового Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Уряду від 19.07.2006 року №999, облік інвалідів здійснюється в розрізі трьох черг (першочергова, позачергова та загальна) без формування окремих черг по модифікаціям автомобілів. В зв'язку з цим, проводилась інвентаризація особових справ інвалідів, в ході якої їх черговість певний час упорядковувалася.

Згідно матеріалів справи, у позивача відбувалися зміни правового статусу (інвалід армії - з 2000 року, інвалід війни - з 10.07.2008 року), модифікації автомобіля (з 1996 року - на дві руки з ураження обох ніг, з 2002 року - на дві руки з ураженням однієї ноги).

Згідно матеріалів справи, номер черги позивача постійно змінювався в частині умов обліку інвалідів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Постановою Кабінету Міністрів України №999 від 08.09.1997 року визначено обставини, за яких інвалід не може бути взятий на чергу для отримання спецавтотранспорту. Проте, поза увагою судів залишилось з'ясування питання чи передбачено чинним законодавством підстави саме для зняття інваліда з черги та зарахування на іншу чергу, в тому числі за умови надання їм автомобілів, бувших у використанні.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що при розгляді адміністративної справи судами не витребувано та не оглянуто журнали обліку інвалідів, які потребують забезпечення автотранспортом, не встановлено коли саме проводилась інвентаризація особових транспортних справ інвалідів та яким чином змінювалась нумерація черговості. При цьому не з'ясовано чи була можлива зміна черговості з перших номерів.

Поза увагою судів попередніх інстанцій залишилось з'ясування питання чи враховувалась відповідачем інформація щодо відомостей про кількість автомобілів через департамент соціального захисту з розстановкою по рокам, починаючи з 2006 року.

Крім того, судами попередніх інстанцій не зазначено чи призвела зміна черговості до порушення прав ОСОБА_4 та інших інвалідів, які також як і позивач перебувають на обліку для позачергового забезпечення автомобілем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок судів першої та апеляційної інстанції щодо безпідставності позовних вимог є передчасним.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Донецька від 04 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає

Судді: (підписи)