Справа № 2а-8011/09/1570
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-8011/09/1570

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Федусик А. Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Сівєлькіної С.Є.,

представника третіх осіб ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2012 року у справі за адміністративним позовом Громадського об'єднання «Чорноморське гайдамацьке з'єднання» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Приморської райадміністрації Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рестрансервіс» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2009 року Громадське об'єднання «Чорноморське гайдамацьке з'єднання» звернулось до адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області та Приморської райадміністрації Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 07.02.2009 року відповідачем (далі ІДАБК) на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2009 року №2-а-1338/08/1522 було видано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозвіл від 17.02.2009 року №133 на виконання будівельних робіт з реконструкції магазину «Автозапчастини» під кафе на 32 місця з гральними автоматами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, на час прийняття відповідачем дозволу на виконання будівельних робіт від 17.02.2009 року №133 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був відсутній висновок держуправління екології та природних ресурсів в Одеській області, який був необхідним для отримання спірного дозволу, оскільки за зазначеною адресою знаходиться територія, відведена об'єкту природно-заповідного фонду, ботанічної пам'ятки природи місцевого значення «Віковий дуб», і цей статус був наданий рішеннями Одеського облвиконкому від 18.05.1972 року №234 та від 02.10.1984 року №493. Позивач вважає, що спірний дозвіл ІДАБК від 17.02.2009 року №133 про надання дозволу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на виконання будівельних робіт з реконструкції магазину «Автозапчастини» під кафе на 32 місця з гральними автоматами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, був виданий з порушенням діючого законодавства України, і допущено бездіяльність відповідача ІДАБК щодо самовільної реконструкції зазначеного магазину «Автозапчатини» під магазин побутової хімії «Веснянка». Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом, в якому позивач просив зобов'язати ІДАБК винести рішення про зупинення будівельних робіт з реконструкції магазину «Автозапчастини» під кафе з гральними автоматами, визнати протиправною бездіяльності ІДАБК, що допустила самовільне будівництво магазину побутової хімії мережі «Веснянка» всупереч наданому дозволу від 17.02.2009 року №133, а також прийняття об'єкту до експлуатації при відсутності свідоцтва спеціально встановленої форми. Також, позивач просив суд зобов'язати Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти передбачені чинним законодавством заходи щодо знесення павільйону магазину «Веснянка» і приведення території до попереднього стану, який існував до початку будівельних робіт (до квітня 2009 року).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2012 року позов задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області щодо не здійснення належного контролю стосовно самовільного будівництва магазину «Веснянка», розташованого за адресою:АДРЕСА_1. Зобов'язано Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти передбачені діючим законодавством заходи щодо приведення магазину «Веснянка» та прилеглої до нього території в попередній стан, який існував до початку будівельних робіт. В задоволенні іншої частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову Громадського об'єднання «Чорноморське гайдамацьке з'єднання» відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було отримано належного дозволу на виконання будівельних робіт з реконструкції магазину «Автозапчастини» під магазин «Веснянка», а сама реконструкція була здійснена без позитивного висновку державної екологічної експертизи, що є порушенням ст. 29 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а тому ця реконструкція не може вважатися законною та є самовільною. При цьому, ІДАБК не було здійснено належного контролю щодо самовільного будівництва магазину «Веснянка», розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Проте, колегія суддів не може погодитися з вищезазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2003 року, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 08 січня 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками магазину, загальною площею 242, 2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На замовлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проектна організація ПП «Студіо - С», що має державну ліцензію АА №116357, розробила проект реконструкції магазину під кафе на 32 місця з гральними автоматами за адресою: АДРЕСА_1. 27 грудня 2007 року зазначений проект був погоджений в Управлінні архітектури та містобудування Одеської міської ради, про що свідчить Висновок Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 27 грудня 2007 року № 4986/0 (Т. 1 а.с. 65).

Крім того, згідно вимог Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», на виконання Положення «Про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні», даний проект був погоджений з Санітарно-епідеміологічною станцією м. Одеси, що підтверджується Висновком Санітарно-епідеміологічної станції м. Одеси від 27 лютого 2007 року №123-160 (Т. 1 а.с. 88-89).

Згідно висновку експертизи управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Одеській області від 26 жовтня 2006 року №14-1838 при проведенні експертизи правильності та повноти виконання протипожежних вимог діючих нормативних актів, у проектно-кошторисній документації та реконструкцію магазину під кафе за адресою: м. Одеси, пр.-т Шевченка, 2/4, порушень вимог пожежної безпеки не виявлено.

31 жовтня 2008 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Одеською міською радою був укладений договір на дольову участь у землекористуванні, згідно якого Одеська міська рада визначила дольову участь у землекористуванні, 24/100 частки земельної ділянки площею 774,14 кв.м., що складає 325,14 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (Т. 1 а.с. 90-95).

Після проведення вказаних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області з заявою про надання Дозволу про проведення будівельних робіт, додавши необхідний пакет документів. Однак, листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 15 грудня 2008 року за №01/11-3302 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено у видачі Дозволу на проведення будівельних робіт.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2009 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено. Визнано незаконною відмову ІДАБК в Одеській області у видачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Дозволу на виконання будівельних робіт з реконструкції магазину під кафе на 32 місця з гральними автоматами, Зобов'язано ІДАБК в Одеській області надати Дозвіл на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на виконання будівельних робіт з реконструкції магазину під кафе на 32 місця з гральними автоматами, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

На вказану постанову подав апеляційну скаргу отаман Громадської організації «Чорономорське Гайдамацьке з'єднання» який не був залучений до участі у справі під час розгляду справи в суді першої інстанції, однак, була залучена до участі у справі як третя особа без самостійних вимог на предмет спору судом апеляційної інстанції. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а постанову Приморського районного суду від 27 січня 2009 року - без змін.

Відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги отамана Громадського об'єднання «Чорноморське гайдамацьке з'єднання», суди першої та апеляційної інстанції встановили, що позивачі подали до ІДАБК в Одеській області повний перелік документів, передбачений ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій» і, тому, посилання відповідача у листі від 15 грудня 2008 року №01/11-3302 на відсутність документів, що підтверджують право на землекористування, є безпідставним, що вказує на протиправність відмови і, відповідно, на необхідність задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що серед документів, поданих позивачами до ІДАБК в Одеській області, міститься договори на дольову участь у землекористуванні від 31 жовтня 2008 року №5470 та №5471, які ІДАБК в Одеській області не приймає як документи, що посвідчують право позивачів на землекористування.

Колегія вважає цю правову позицію ІДАБК в Одеській області необґрунтованою, з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ЗК України (в редакції від 14 жовтня 2008 року, яка була чинною на час прийняття оскаржуваної відмови), право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до Закону.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції від 14 жовтня 2008 року, яка була чинною на час прийняття оскаржуваної відмови), істотними умовами договору оренди землі є:

- об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

- умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;

- умови збереження стану об'єкта оренди;

- умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

- умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

- існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

- визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини;

- відповідальність сторін;

- умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Невід'ємною частиною договору оренди землі є:

- план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду;

- кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

- акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання-передачі об'єкта оренди;

- проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Змістом договорів від 31 жовтня 2008 року: № 5470 та № 5471, зокрема, передбачено, що позивачам, які іменуються «Землекористувачами», визначається дольова участь у землекористування терміном на 2 роки, з встановленням умов використання та збереження земельної ділянки.

Також, договорами визначається орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. До договорів додані плани земельної ділянки.

Таким чином, аналіз правової природи договорів від 31 жовтня 2008 року №5470 та №5471 свідчить, що їм властиві характеристики, встановлені земельним законодавством для договорів оренди, відповідно, ці договори посвідчують право землекористування позивачів згідно з чинним законодавством.

Отже, доводи ІДАБК в Одеській області щодо відсутності у позивачів документів, що посвідчують право землекористування є необґрунтованим.

Відповідно до стаття 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року, було встановлено, що позивачі подали до ІДАБК в Одеській області повний перелік документів, передбачений ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій» і, тому, посилання відповідача у листі від 15 грудня 2008 року №01/11-3302 на відсутність документів, що підтверджують право на землекористування, є безпідставним, що вказує на протиправність відмови у видачі Дозволу на проведення будівельних робіт.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову Громадського об'єднання «Чорноморське гайдамацьке з'єднання».

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують правильність висновків суду.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2012 року - скасувати та прийняти нову постанову суду, якою у задоволенні адміністративного позову Громадського об'єднання «Чорноморське гайдамацьке з'єднання» - відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення рішення апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов