Справа № 199/750/15 (2-а/199/64/15)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2015 рокусправа № 199/750/15 (2-а/199/64/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2015 року у спpaві за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська про визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1) звернулась з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська (далі - відповідач або УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська) в якому просила визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням повної суми виплаченої матеріальної допомоги та індексації грошових доходів, з 03 березня 2014 року та в майбутньому.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 03.03.2014 року з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії з 03.03.2014 року з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Вирішено питання про судові витрати по справі.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 03.03.2014 року позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

18 березня 2014 року прозивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська з заявою про перерахунок пенсії з

урахуванням усіх складових. (а.с.17).

На звернення позивача щодо перерахунку пенсії з урахуванням усіх складових, 26 березня 2014 року надано відповідь № 1032/06 про відмову у такому перерахунку, оскільки матеріальні допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків та індексація заробітної плати не є складовими частинами заробітної плати, передбаченими ст. 33 Закону України «Про державну службу», а тому не можуть бути включені до розрахунку пенсії, що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно частини другої статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, згідно частини шостої статті 33 Закону № 3723-ХІІ державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до вимог статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

На всі виплати, що включені в ці довідки, в матеріальну допомогу було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, вони повинні були прийматися в розрахунок пенсії позивача.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що види оплати праці та інші виплати, які враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для перерахунку пенсії, не повинні виходити із складової заробітної плати, яку отримував державний службовець на час виходу на пенсію, оскільки таке звуження суперечить статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ.

Крім того, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення має систематичний характер, видавалась щорічно і являлась об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду. А матеріальна допомога разового характеру надається роботодавцем у непередбачених (екстрених) випадках окремим працівникам у зв'язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання і не є об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду.

Таким чином, відповідна матеріальна допомога, що була виплачена позивачеві згідно наданої довідки, входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, за змістом наведених норм статті 66 Закону № 1788-ХІІ, статті 41 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, а також індексація входила до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, однак, суд першої інстанції допустив помилку при визначенні дати, з якої слід провести перерахунок пенсії.

Так, частиною четвертою статті 45 Закону № 1058-ІV передбачено, що перерахунок пенсії проводиться у такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву подано пенсіонером після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідні документи про заробітну плату позивач надала до відповідача разом із заявою про перерахунок пенсії 18.03.2014 року.

За таких обставин та з урахуванням приписів статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок пенсії може бути здійснено лише з 01 квітня 2014 року.

Зазначене є підставою для зміни постанови суду в частині дати, з якої мають бути поновлені порушені права позивача.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ст. 206 КАС України суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська - задовольнити частково.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2015 року - змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини в наступній редакції - "Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати з дати звернення за перерахунком пенсії - 1 квітня 2014 року".

В іншій частині постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2015 року - залишити без змін

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай