Справа № 804/1407/15
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 березня 2015 р. Справа № 804/1407/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді при секретарі за участю: представника позивача представника відповідачаСтепаненко В.В. ОСОБА_2 ОСОБА_3 Бузунової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 22.12.2014 року, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 22.12.2014 року, рішення № від 22.12.2014 року про застосування штрафних санкцій.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2015 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № від 22.12.2014 року у зв'язку із досягненням податкового компромісу.

Представник позивача заперечив проти заявленого відповідача.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

22 грудня 2014 року Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 46 504,50 грн., в тому числі 31 003,00 грн. за основним платежем, 15 501,51 грн. за штрафними санкціями.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 подано до контролюючого органу заяву про застосування процедури податкового компромісу від 17.02.2015 року по вищевказаному податковому повідомленню-рішенню.

Рішенням від 24.02.2015 року №12-р(пк) вирішено застосувати податковий компроміс щодо всієї суми, визначеної у податковому повідомленні-рішенні № від 22.12.2014 року у розмірі 31 003,00 грн. - за основним платежем та у розмірі 1550,15 грн. - податковий компроміс у розмірі 5 %.

Законом України від 25.12.2014 року №63 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу», який набрав чинності 17.01.2015 року, передбачені особливості уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на вартість під час застосування податкового компромісу.

Відповідно до пункту 1 підрозділу 9-2 розділу XX Податкового кодексу України податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно пункту 7 підрозділу 9-2 розділу XX Податкового кодексу України процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Пунктом 8 підрозділу 9-2 розділу XX Податкового кодексу України закріплено, що податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Судом встановлено, що згідно платіжного доручення №869 від 25.02.2015 року позивачем сплачено до бюджету податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1550,15 грн. (5% від суми податкового зобов'язання).

Матеріалами справи підтверджено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області досягнуто податкового компромісу щодо неузгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість від 22.12.2014 року №, що є предметом спору у справі №804/1407/15.

При цьому суд не погоджується з запереченнями представника позивача про відсутність підстав для закриття провадження у справі.

У відповідності до абзацу пункту 8 підрозділу 9-2 розділу XX Податкового кодексу України після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

Таким чином, досягнення податкового компромісу та одночасне судове оскарження податкового повідомлення-рішення є неприпустимим та суперечить самій процедурі досягнення компромісу.

За приписами пункту 11-2 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

В силу пункту 3 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо сторони досягли примирення.

З урахуванням примирення, яке відбулось між сторонами у зв'язку з досягненням податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись статтями 133, 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №804/1407/15 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № від 22.12.2014 року.

Роз'яснити позивачу, що згідно частини 3 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Степаненко