Справа № 2а/1770/1468/2012
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа №2а/1770/1468/2012

07 квітня 2015 р. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Шарапи В.М., суддів Дорошенко Н.О., Гломба Ю.О., за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача: представники Брагіна О.Л., Грімова Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про призначення комплексної експертизи у адміністративну справі за позовом:

ОСОБА_1
доУправління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, Сектору медичного забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Начальник відділу Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області Семенюк Олександр Миколайович
про визнання наказів протиправними, скасування свідоцтва про хворобу та зобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, Сектору медичного забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Начальник відділу Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області Семенюк Олександр Миколайович, про визнання наказів протиправними, скасування свідоцтва про хворобу та зобов'язання вчинити певні дії.

02.04.2015 року Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області через канцелярію суду подано клопотання про призначення комплексної експертизи по даній адміністративній справі.

У судовому засіданні представники відповідача заявлене клопотання підтримали. Необхідність проведення експертизи мотивували тим, що з'ясування обставин, які стосуються оспорюваного свідоцтва про хворобу Військово-лікарської комісії ГУМВС України у Львівській області від 16.09.2011 року №522, що мають значення для справи, потребує спеціальних знань у галузі медицини. Наголосили, що висновок експерта №131/13, наданий Головним бюро судово-медичної експертизи МОЗ України за наслідками комісійної судово-медичної експертизи, не містить відповіді на основне запитання - чи був позивач придатний до військової служби в мирний час. Просять доручити проведення комплексної експертизи з приводу даного питання спільно Головному бюро судово-медичної експертизи МОЗ України разом із Центральною військово-лікарською комісією МВС України.

Позивач та його представники у судовому засіданні проти клопотання відповідача заперечили. Вважають, що необхідність у проведенні комплексної експертизи відсутня, оскільки висновок експерта №131/13, який наявний у матеріалах адміністративної справи, містить відповіді на усі питання щодо обставин, які мають значення для справи. Крім того, наголосили на затягуванні строків розгляду та вирішення адміністративної справи, у разі призначення експертизи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини, покладені в основу клопотання відповідача та перевіривши їх дослідженими доказами, суд не знаходить підстав для призначення комплексної судової експертизи по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КАС України, як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу" .

Згідно з ч. 1 ст. 81 КАС України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд може призначити експертизу.

Частиною 1 статті 84 КАС України передбачено, що комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань.

У матеріалах справи міститься висновок експерта №131/13, наданий за результатами комісійної судово-медичної експертизи, яка проводилась 01.04.-09.04.2014 року експертами Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України (т. 2 а.с. 98-217).

Як вбачається з вказаного висновку, експертами не було надано відповіді на поставлене їм запитання щодо того, чи був позивач придатний до військової служби в мирний час, оскільки дане питання не відноситься до компетенції судово-медичної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" від 25.02.1994 року №4038-XII, судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" від 25.02.1994 року №4038-XII, до державних спеціалізованих установ належать:

-науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України;

-науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров'я України;

-експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Частиною 3 статті 7 даного Закону передбачено, що виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов'язана з проведенням судово-медичних експертиз.

Пунктом 1.5 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, що затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.01.1995 року №6, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 26.07.1995 року за №254/790, визначено, що проведення судово-медичної експертизи здійснюється фахівцями державних установ судово-медичних експертиз МОЗ України. Проведення судово-медичних експертиз може здійснюватись на підприємницьких засадах на підставі ліцензії, що видається МОЗ України.

В свою чергу, підпунктом 1.3.1 пункту 1.3 Положення про діяльність військово-лікарської комісії, що затверджене Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 року №85, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2001 року за №164/5355 (надалі - Положення), встановлено, що визначення за станом здоров'я і фізичного розвитку придатності до служби в органах внутрішніх справ належить до завдань військово-лікарської експертизи, яка проводиться військово-лікарськими комісіями.

За змістом пункту 1.2 Положення, військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ України з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ.

В силу вимог пункту 2.23 Положення, Центральна військово-лікарська комісія МВС України є вищим органом військово-лікарської експертизи в системі Міністерства внутрішніх справ України.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що Центральна військово-лікарська комісія МВС України, попри те, що до її повноважень належить здійснення військово-лікарської експертизи на предмет визначення за станом здоров'я і фізичного розвитку придатності осіб рядового й начальницького складу до служби в органах внутрішніх справ, не є суб'єктом судово-експертної діяльності та не може здійснювати зазначену експертизу на вимогу суду.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо входження військово-лікарських комісій до системи Міністерства внутрішніх справ України в якості експертних установ в розумінні Закону України "Про судову експертизу" від 25.02.1994 року №4038-XII.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.06.2008 року №988, утворено експертну службу Міністерства внутрішніх справ на базі Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ і експертно-криміналістичних підрозділів при головних управліннях Міністерства внутрішніх справ в Криму, м. Києві, Київській області, управлінь Міністерства внутрішніх справ в областях, м. Севастополі і на транспорті.

Згідно з п. 1 Положення про Експертну службу Міністерства внутрішніх справ України, що затверджене Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.08.2012 року №691, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за №1541/21853, остання є системою державних спеціалізованих установ, яка відповідно до Законів України "Про судову експертизу" та "Про міліцію" здійснює судово-експертну діяльність, забезпечує участь спеціалістів в оперативно-розшукових заходах, слідчих та інших процесуальних діях і належить до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України та складається з Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, експертно-криміналістичних підрозділів при головних управліннях, управліннях МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на транспорті.

Підпунктом 3.1. даного Положення передбачено, що основним завданням Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України є здійснення судово-експертної діяльності та техніко-криміналістичного забезпечення діяльності органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та суду із запобігання, виявлення, розкриття і розслідування кримінальних та інших правопорушень.

Таким чином, військово-лікарські комісії не входять до системи Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України.

За наведених обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, про призначення комплексної експертизи.

Керуючись ст.ст. 25, 81, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відповідачу - Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, у задоволенні клопотання про призначення комплексної експертизи відмовити.

Ухвала суду за наслідками розгляду даного питання окремо не оскаржується, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Головуючий суддя Шарапа В.М.

Судді Дорошенко Н.О.

Гломб Ю.О.