Справа № К/9991/54995/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2015р. м. Київ К/9991/54995/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2009р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21.06.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, треті особи: Відкрите акціонерне товариство «Медпромпроект», Відкрите акціонерне товариство «Український нафтовий інститут» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобов'язання призначити пенсію за віком як науковому працівнику відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» з 17.11.2008р.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2009р., яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.06.2011р., позов задоволено.

З такими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку і за наявності відповідного стажу наукової роботи.

В ході розгляду справи судами встановлено, що з 17.03.1975р. позивач працював в «Державному науково-дослідницькому і проектному інституті нафтовидобувної промисловості «УкрНДІПВН»: з 17.03.1975р по 16.05.1978р. на посаді керівника групи, з 16.05.1978р. по 21.07.1980р. головним інженером проектів.

Відповідно до довідки №31-к від 27.06.2003р. протягом робочого часу позивач понад 90% займався науково-технічною та науково-організаційною діяльністю, яка була одним з основних напрямів роботи.

З 1980 року позивач працював в Київській філії інституту «Діпромедпром», Державному проектному науково-дослідному інституті «ДіпроНДІмедпром», «Державному інституті по проектуванню підприємств медичної та мікробіологічної промисловості «Діпромед»: з 01.09.1980р. по 03.07.1995р. на посаді головного спеціаліста технічного відділу, з 03.07.1995р. по 01.10.1995р. на посаді начальника сектора інформації і технічної документації, з 01.10.1995р. по 26.05.1997р. на посаді начальника сектору - головного спеціаліста відділу.

Відповідно до довідки №300 від 17.09.2003р., виданої ВАТ «Медпромпроект», профіль роботи інституту - проектно-вишукувальна та науково-технічна діяльність, які становили не менше 70% від загального обсягу робіт під час роботи позивача в інституті.

В 2007 році позивач досяг пенсійного віку.

10.11.2008р. позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком як науковому працівнику відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

28.11.2008р. відповідач відмовив у призначенні пенсії на підставі того, що довідка №300 від 17.09.2003р., видана ВАТ «Медпромпроект», та довідка №31-К від 27.06.2003р., видана ВАТ «Український нафтовий інститут», не сформовані відповідно до постанови КМ України №257 від 04.03.2004р., тобто в даних довідках не вказано, що відділи, група та сектор, в яких працював позивач, були науковими підрозділами інституту та не зазначені підстави видачі таких довідок.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з чим погодився апеляційний суд, виходив з того, що в період з 1975 по 1997 роки позивач працював на посадах, передбачених переліком посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредетації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки позивач мав необхідний стаж наукової роботи, займав посади, перебування на яких дає право для призначення пенсії у разі виходу на пенсію як науковому працівнику та досягнув пенсійного віку, а тому суди обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2009р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21.06.2011р. у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський