Справа № 810/372/15
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/372/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року 810/372/15

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Лапія С.М.,

при секретарі судового засідання – Феленюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Моньє" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Моньє" з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.01.2014 № 000001/22-33 та № 000002/22-33.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог законодавства та прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими і протиправними.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представники відповідача позовних вимог не визнали з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, просили у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Посадовими особами Головного управління Міндоходів у Київській області (яке реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДФС у Київській області) проведено планову виїзну документальну перевірку стану дотримання ТОВ «Моньє» вимог законодавства України з питань митної справи за період діяльності з 01.01.2011 року по 30.10.2013.

За результатами перевірки складено Акт № 0006/3/10-36-22-33/32831998, згідно висновків якого встановлено порушення Позивачем вимог ст. 58 Митного кодексу України в частині застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товару «черепиця дахова», виробництва Monier Braas sp.z.o.o., Польща, який імпортувався у період 01.01.2011 – 28.03.2013, а також невиконання вимог п. 4 ст. 53 МКУ.

За наслідками перевірки відповідачем визначено суму заниженого податкового зобов’язання на товари, що ввозяться на територію України у розмірі 2 084 383,37 грн., з яких – мито (вид 020) у сумі 400 842,96 грн., та ПДВ (вид 028) у сумі 1 683 540,42 грн.

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 14.01.2014 № 000001/22-33, яким визначено суму податкового зобов’язання за платежем «Ввізне мито на товари, що ввозяться суб’єктами господарювання, код платежу - 020» на суму 481 553,14 грн., у т.ч. за основним платежем – 400 842,96 грн., за штрафними санкціями – 80 710,91 грн.;

- від 14.01.2014 № 000002/22-33, яким визначено суму податкового зобов’язання за платежем «Податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів, код платежу - 028» на суму 2 022 526,25 грн., у т.ч. за основним платежем – 1 683 540,42 грн., за штрафними санкціями – 338 985,83 грн.

За наслідками адміністративного оскарження, вказані податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Вважаючи висновки податкового органу необґрунтованими, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення протиправними, ТОВ «Моньє» звернулось до суду з даним позовом.

Як встановлено судом, грошові зобов’язання з ввізного мита та податку на додану вартість позивачу визначені внаслідок коригування митної вартості товарів, імпортованих згідно контракту з Monier Braas Sp.z о.о. від 04.01.2011 № 04/01/2011 в період з 01.01.2011 по 28.03.2013, а саме:

- черепиця дахова рядова, модель TP (Taunus Pf), виробництва Monier Braas Sp.z о.о.;

- черепиця дахова рядова, модель HP (Harzer Pf), виробництва Monier Braas Sp.z о.о.;

- черепиця дахова рядова, модель FP (Frankfurter lumino Pf), виробництва Monier Braas Sp.z o.o.

Висновок про необхідність коригування митної вартості зазначених товарів обґрунтовується тим, що з документів наданих при митному оформленні товарів, а саме – з декларацій митної вартості, відповідачем встановлено факт пов’язаності ТОВ «Моньє» та Monier Braas Sp.z о.о.

Коригування митної вартості товарів імпортованих ТОВ «Моньє» здійснено відповідачем за ціною подібних (аналогічних) товарів. В основу розрахунку скоригованої митної вартості покладено ціну черепиці дахової рядової Romanska lumino (перша позиція) – 3,06 польських злотих за 1 шт., що містилася у вказаному прайс-листі виробника Monier Braas Sp.z о.о.

Застосування третього методу, а також використання ціни черепиці Romanska lumino для коригування митної вартості ввезених позивачем товарів обґрунтовується тим, що аналогічні та подібні товари іншими суб’єктами ЗЕД на митну територію України не ввозилися; а у відповідача була відсутня цінова інформація щодо ідентичних товарів, оскільки у зазначеному прайс-листі була відсутня ідентична черепиця дахова.

Внаслідок коригування митної вартості товарів, ввезених ТОВ «Моньє» у період з 01.01.2011 по 28.03.2013, а саме – черепиці дахової рядової моделей TP (Taunus Pf), HP (Harzer Pf) та FP (Frankfurter lumino Pf), виробництва Monier Braas Sp.z о.о., відповідачем визначено грошові зобов’язання з ввізного мита та податку на додану вартість на загальну суму 2 084 383,38 грн., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 419 696,74 грн.

Проте, суд вважає такий висновок відповідача необґрунтованим у зв’язку з наступним.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 57 МКУ основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 58 МКУ у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 59 МКУ у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва, виробник.

Згідно ч.ч. 1 - 5 ст. 60 МКУ у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну, і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

З викладеного слідує, що для застосування третього методу з метою коригування митної вартості ввезених ТОВ «Моньє» товарів відповідач повинен був мати інформацію про прийняту органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну, і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього або, якщо такого продажу не виявлено, вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому в останньому випадку ціна таких товарів повинна коригуватися з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості.

Зазначена інформація була відсутня у відповідача, про що прямо зазначено в Акті перевірки. Отже, у відповідача не було підстав для застосування третього методу визначення митної вартості товарів – за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Коригування митної вартості ввезених ТОВ «Моньє» товарів здійснено на підставі необґрунтованого висновку про вплив взаємозалежності позивача та виробника товарів – Monier Braas Sp.z о.о., на ціну імпортованих товарів.

Такий висновок суд вважає необґрунтованим, оскільки він ґрунтується на твердженнях, які не відповідають фактичним обставинам.

Так, товари, митна вартість яких була скоригована, ввозилися позивачем на підставі Угоди купівлі-продажу (далі – Угода), укладеної 04.01.2011 між ТОВ «Моньє» і Monier Braas Sp.z о.о.

Предметом Угоди є купівля-продаж черепиці, палет, системних елементів даху та іншого згідно з фактурами, які складають невід’ємну частину Угоди. Загальна сума Угоди становить 35 млн. польських злотих на черепицю, палети, системні елементи та інше, та 500 тис. Євро – на системні елементи покрівлі. Оплата здійснюється на рахунки продавця протягом 59 днів від дати отримання товару перевізником. Товари поставляються на умовах FCA з місця, визначеного продавцем (згідно Інкотермс в редакції 2000 року).

Ціна товарів (черепиці), які ввозилися позивачем за Угодою, складала:

- TP (Taunus Pf) у період з 01.01.2011 по 31.12.2011 – 1,32 польських злотих, з 01.01.2012 по 31.12.2012 – 1,36 польських злотих, з 01.01.2013 по 31.12.2013 – 1,36 польських злотих;

- HP (Harzer Pf) у період з 01.01.2011 по 31.12.2011 – 1,32 польських злотих, з 01.01.2012 по 31.12.2012 – 1,36 польських злотих, з 01.01.2013 по 31.12.2013 – 1,36 польських злотих;

- FP (Frankfurter lumino Pf) у період з 01.01.2011 по 31.12.2011 – 1,32 польських злотих, з 01.01.2012 по 31.12.2012 – 1,36 польських злотих, з 01.01.2013 по 31.12.2013 – 1,36 польських злотих.

Як встановлено судом, для підтвердження митної вартості товарів позивач надавав митним органам документи згідно переліку, встановленого ч. 2 ст. 53 МКУ (аналогічний перелік був передбачений ст. 262 МКУ, який діяв до 31.05.2012, та Постановою КМУ від 20.12.2006 № 1766).

Зокрема, до вантажних митних декларацій позивачем додавалась Угода, рахунки, декларації митної вартості (із зазначенням про пов’язаність з Monier Sp.z о.о. і відсутність впливу пов’язаності покупця і продавця на ціну імпортованих товарів), прайс-листи, калькуляції, транспортні (перевізні) документи.

В ході перевірки ТОВ «Моньє» було надано запитувану інформацію, а також наявні у підприємства додаткові документи, які підтверджували митну вартість ввезених товарів та відсутність впливу взаємозв’язку між позивачем і Monier Sp.z о.о. на ціну ввезених товарів, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями запитів і листа від 28.11.2013 року, вих. № 752/13.

Так, позивачем було надано, зокрема, прайс-листи, калькуляції, реєстри митних декларацій.

Отже, в ході перевірки позивач надав усі наявні у нього додаткові документи, якими підтверджувалася митна вартість ввезених товарів, а також відсутність впливу взаємозв’язку між ТОВ «Моньє» і Monier Sp.z о.о. – виробником імпортованих товарів, на їх на ціну.

Враховуючи викладене, висновки про порушення позивачем вимог ч. 4 ст. 53 МКУ про відмову позивача надати запитувані документи, а також про те, що позивачем не надано жодного документального підтвердження відсутності впливу на ціну взаємозалежності між позивачем та Monier Braas Sp.z о.о. є необґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується, зокрема, у разі, якщо покупець і продавець не пов’язані між собою особи або хоч і пов’язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частинами 4, 5 ст. 58 МКУ визначено, що митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов’язаних з продавцем осіб.

Згідно ч.ч. 12, 14, ст. 58 МКУ той факт, що продавець і покупець пов’язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної.

У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Такі ж вимоги визначені в ст. 266, 267 МКУ який діяв до 31.05.2012.

Отже, у випадку, якщо покупець та продавець є взаємопов’язаними особами, митна вартість імпортованого товару може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, тобто за першим методом, якщо такий характер відносин між продавцем та покупцем не вплинув на ціну товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МКУ рішення про коригування митної вартості має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Проте, даний прайс-лист не містив цінової інформації щодо товарів, митна вартість яких була скоригована відповідачем.

Доводи відповідача ґрунтуються виключно на прайс-листі виробника, який не може вважатися достатнім підтвердженням наявності впливу взаємозалежності покупця і продавця на ціну товарів, оскільки сама по собі різниця у вартості товарів, зазначених у прайс-листі, і товарів, які були ввезені позивачем, не свідчить про наявність впливу і не є підставою для автоматичного коригування митної вартості ввезених товарів.

Так, відповідачем не було враховано те, що зазначений прайс-лист Monier Braas Sp.z о.о. не є комерційною пропозицією в розумінні цивільного права, про що прямо зазначено у прайс-листі.

Умови поставки, вказані у прайс-листі, відрізняються від умов поставки товарів, які ввозилися позивачем.

Крім того, відповідачем за основу порівняння використано ціну з урахуванням податку на додану вартість (23%), проте вартість ввезених позивачем товарів не містила 23% ПДВ, оскільки товари продавалися на експорт.

Отже, зазначений прайс-лист Monier Braas Sp.z о.о. не може вважатися належним підтвердженням того, що пов’язаність позивача і Monier Braas Sp.z о.о. мала вплив на ціну товарів, які ввозились позивачем у період з 01.01.2011 по 28.03.2013, тому рішення про необхідність коригування митної вартості товарів є необґрунтованим.

Крім того, відповідач при коригуванні митної вартості неправомірно взяв за основу ціну черепиці дахової рядової Romanska lumino у сумі 3,06 польських злотих за 1 шт., що призвело до необґрунтованого завищення митної вартості товарів та визначення грошових зобов’язань з ввізного мита і податку на додану вартість.

Скоригована митна вартість ввезених позивачем товарів була розрахована шляхом заміни ціни черепиці дахової моделей TP (Taunus Pf), HP (Harzer Pf) та FP (Frankfurter lumino Pf), яка складала 1,32 і 1,36 польських злотих за 1 шт., відповідно, у 2011 та 2012-2013 роках, і яка сплачувалась позивачем згідно Угоди на підставі рахунків-фактур, на ціну черепиці дахової моделі Romanska, яка містилася у прайс-листі, а саме 3,06 польських злотих за 1 шт.

Такий розрахунок є необґрунтованим, оскільки, на порушення вимог ч. 2 ст. 55, ч. 5 ст. 60 МКУ він не ґрунтується на документально підтвердженій інформації щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів.

Використаний відповідачем прайс-лист був чинним з 04.11.2013, а тому розміщена у ньому цінова інформація не могла бути застосована до товарів, які ввозилися у період з 01.01.2011 по 30.10.2013.

Ціна на черепицю дахову моделі Romanska у розмірі 3,06 польських злотих за 1 шт. включає 23% ПДВ. Така ціна не могла братися для розрахунку митної вартості ввезених позивачем товарів, до яких застосовувалася ставка ПДВ в розмірі 0% при їх експорті в Україну.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що документи, які подавалися при митному оформленні товарів та під час перевірки містили об’єктивні та достовірні дані, що піддавались обчисленню та підтверджували митну вартість товарів за ціною договору.

У той же час відповідачем не було належним чином обґрунтовано неможливість застосування основного (першого) методу визначення митної вартості товарів, а використання третього методу для коригування митної вартості товарів було необґрунтованим.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, відповідно, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 97 КАС України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки сторони з клопотанням про відшкодування судових витрат не звертались, дане питання при прийнятті рішення у справі судом не розглядається.

Керуючись ст. ст. 69-72, 86, 97, 122, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Міндоходів у Київській області від 14.01.2014 № 000001/22-33 та № 000002/22-33.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 06 березня 2015 р.