Справа № 804/3703/15
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2015 р. Справа № 804/3703/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
при секретаріЛісна А.М.
представника позивача представника відповідача Підлужний В.М. Немченко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "Теплотехніка" до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимоги
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому з урахуванням заяви від 09.04.2015 року про уточнення позовних вимог просить суд:
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми «ю» від 31.01.2015 року № 36-25;
- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо не зарахування 60 000,00 грн. переплати з податку на прибуток ТОВ підприємство «Теплотехніка» в рахунок податкових зобов'язань з ПДВ ТОВ підприємство «Теплохніка»;
- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області зарахувати суму переплати по податку на прибуток у розмірі 60 000,00 грн. в рахунок оплати податкових зобов'язань з ПДВ ТОВ підприємства «Теплотехніка».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач під час винесення оскаржуваної вимоги не врахував того, що позивачем у повному обсязі сплачено податкове зобов'язання з ПДВ згідно податкової декларації за грудень 2014 року, а саме: згідно платіжного доручення № 701 від 29.01.2015 року позивач перерахував грошові кошти у розмірі 60 151,00 грн., та подав 27.01.2015 року заяву про зарахування переплати з податку на прибуток у розмірі 60 000,00 грн. в рахунок погашення податкових зобов'язання з ПДВ за грудень 2014 року. Таким чином, позивач вважає, що станом на день винесення відповідачем оскаржуваної податкової вимоги у останнього був відсутній податковий борг. Також позивач вважає, що відповідач безпідставно допустив бездіяльність стосовно не зарахування 60 000,00 грн. переплати з податку на прибуток ТОВ підприємство «Теплотехніка» в рахунок податкових зобов'язань з ПДВ ТОВ підприємство «Теплохніка», оскільки позивач подав до відповідача відповідну заяву, а факт переплати підтверджується актом звірки, який підписаний сторонами.
Ухвалою суду від 06.03.2015 року відкрито провадження у справі.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Суд дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін встановив наступне.
Позивачем подано податкову декларацію з ПДВ за грудень 2014 року, у якій останній самостійно визначив суму грошового зобов'язання у розмірі 120 151,00 грн.
Згідно п.57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до п.203.1 ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Таким чином, позивач повинен був сплатити узгоджену суму податкового зобов'язання до 30.01.2015 року включно.
Судом встановлено, що позивач платіжним дорученням № 701 від 29.01.2015 року, копія якого знаходиться у матеріалах справи, яке проведено банком 30.01.2015 року, перерахував грошові кошти у розмірі 60 151,00 грн. в рахунок сплати ПДВ за грудень 2014 року.
Також судом встановлено, що позивач 27.01.2015 року подав до відповідача заяву, у якій просив зарахувати грошові кошти у розмірі 60 000,00 грн., які обліковуються в якості переплати з податку на прибуток, в рахунок погашення податкових зобов'язань з ПДВ за грудень 2014 року згідно поданої позивачем податкової декларації.
Вказану вище заяву відповідач отримав 27.01.2015 року, що вбачається з штампу відповідача, на копії заяви позивача.
Однак 31.01.2015 року відповідач виніс податкову вимогу форми «ю» від 31.01.2015 року № 36-25, у якій визначив суму заборгованості позивача з ПДВ у розмірі 119 151,00 грн.
Суд вважає вказану вище податкову вимогу протиправною з наступних причин.
Станом на 30.01.2015 року позивач сплатив суму заборгованості у розмірі 60 151,00 грн. в рахунок сплати ПДВ за грудень 2014 року, що підтверджується копією платіжного доручення № 701 від 29.01.2015 року, яке проведено банком 30.01.2015 року, копія якого знаходиться у матеріалах справи.
Також судом встановлено, що позивач 27.01.2015 року подав до відповідача заяву, у якій просив зарахувати грошові кошти у розмірі 60 000,00 грн., які обліковуються в якості переплати з податку на прибуток, в рахунок погашення податкових зобов'язань з ПДВ за грудень 2014 року згідно поданої позивачем податкової декларації, яку відповідач отримав 27.01.2015 року.
У відповідності до п.87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.
Отже, платник податків може використати в якості джерела сплати податкового боргу з ПДВ як грошові кошти так і надміру сплачені суми з інших платежів до відповідних бюджетів, в т.ч. і з податку на прибуток приватних підприємств(на підставі відповідної заяви платника).
Судом на підставі Акту № 665-20 від 24.02.2015 року, який підписаний сторонами, встановлено факт наявності у позивача станом на 31.01.2015 року переплати з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 110 789,90 грн.
Отже, станом на день подання позивачем до відповідача заяви від 27.01.2015 року про зарахування грошових коштів у позивача дійсно була переплата з податку на прибуток, яку останній мав право використати для сплати грошових зобов'язань з ПДВ за грудень 2014 року.
Згідно п.43.2-43.5 ст. 43 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Судом встановлено, що відповідач станом на день розгляду справи не направив висновок до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для перерахування грошових коштів з одного казначейського рахунку на інший, не дивлячись на факт фактичної наявності підтвердженої переплати з податку на прибуток приватних підприємств у позивача.
За вказаних обставин відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка безпосередньо порушує права та законні інтереси позивача, а тому позовні вимоги визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо не зарахування 60 000,00 грн. переплати з податку на прибуток ТОВ підприємство «Теплотехніка» в рахунок податкових зобов'язань з ПДВ ТОВ підприємство «Теплохніка»; зобов'язати Державну податкову інспекцію у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області зарахувати суму переплати по податку на прибуток у розмірі 60 000,00 грн. в рахунок оплати податкових зобов'язань з ПДВ ТОВ підприємства «Теплотехніка» - підлягають задоволенню.
Одночасно суд зазначає, що позивач не повинен нести негативні наслідки за не виконання відповідачем своїх обов'язків передбачених статтею 43 ПК України.
У відповідності до пункту 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.
Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, у порядку та строки, визначені податковим законодавством (пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу).
Відповідно до ст. 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного та місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку України.
Частиною п'ятою ст. 45 Бюджетного кодексу встановлено, що податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування коштів на єдиний казначейський рахунок державного бюджету України.
Аналогічно частиною п'ятою ст. 78 Бюджетного кодексу встановлено, що податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи місцевого бюджету визнаються зарахованими до місцевого бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.
Згідно листа Державної фіскальної служби України від 13.08.2014 року № 1128/5/99-99-20-03-01-16 податкове зобов'язання буде вважатися виконаним з дня зарахування сплачених коштів на єдиний казначейський рахунок.
У відповідності до Положення про єдиний казначейський рахунок, яке затверджено наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 року № 122, єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України (далі - СЕП).
Єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством (п.2.1 Положення про єдиний казначейський рахунок, яке затверджено наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 року № 122)
Єдиний казначейський рахунок, відкритий на балансі Державного казначейства України, об'єднує кошти субрахунків, що відкриті на балансі Головних управлінь Державного казначейства України. На субрахунках Єдиного казначейського рахунку ведеться аналітичний облік коштів державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством (п.2.2 та 2.3 Положення про єдиний казначейський рахунок, яке затверджено наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 року № 122).
Враховуючи те, що грошові кошти з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 60 000,00 грн., які позивач вказує у заяві від 27.01.2015 року, фактично надійшли на єдиний казначейський рахунок та обліковуються там станом на 31.01.2015 року, що підтверджується Актом № 665-20 від 24.02.2015 року, який підписаний сторонами, то позивач буде вважатися таким, що виконав свій обов'язок щодо сплати грошового зобов'язання з ПДВ за грудень 2014 року у разі подання заяви про зарахування переплати з податку на прибуток в рахунок сплати ПДВ до моменту закінчення строку для сплати грошового зобов'язання встановленого п. 57.1 ст. 57 ПК України.
Оскільки заява позивача від 27.01.2015 року подана в строк встановлений п. 57.1 ст. 57 ПК України, то позивач вважається таким, що своєчасно сплатив суму грошового зобов'язання з ПДВ.
За вказаних обставин оскаржувана вимога є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа)
Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163 КАС України, суд, -
Адміністративний позов - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми «ю» від 31.01.2015 року № 36-25.
Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо не зарахування 60 000,00 грн. переплати з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства «Теплотехніка» в рахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства «Теплохніка» за грудень 2014 року;
Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області зарахувати суму переплати по податку на прибуток у розмірі 60 000,00 грн. в рахунок оплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства «Теплотехніка» за грудень 2014 року.
Стягнути з Держаного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства «Теплотехніка» судовий збір у розмірі 384,47 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 16.04.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді С.В. Златін С.В. Златін Р.Ю. Ричка