Справа № 2а-4447/11
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2015 р. м. Київ К/800/10189/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддів при секретарі судових засідань: за участю представників ОСОБА_1. ОСОБА_2 Зайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_2, комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним та скасування розпорядження суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 та ОСОБА_1 пред'явили позов до Харківської міської ради, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_2, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації») про (з урахуванням уточнень) визнання незаконним розпорядження голови Київської районної в місті Харкові ради № 933 від 11 липня 2008 року та скасування розпорядження голови Київської районної в місті Харкові ради № 933 від 11 липня 2008 року.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2011 року позов задоволено, визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Київської районної в місті Харкові ради № 933 від 11 липня 2008 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволено, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2011 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 11 липня 2008 року на підставі звернення Харківського міського бюро технічної інвентаризації № 2333100 від 08 липня 2008 року, головою Київської районної у м. Харкові ради прийнято розпорядження № 933 «Про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок літ. «А-2» по АДРЕСА_1 з надвірними будівлями в м. Харкові на ім'я ОСОБА_8.».

Не погодившись з даним розпорядженням відповідача, позивачі звернулись позовом до суду про його скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що з боку голови Київської районної у м. Харкові ради під час видання розпорядження № 933 від 11 липня 2008 року «Про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок літ «А-2» по АДРЕСА_1, з надвірними будівлями в м. Харкові на ім'я ОСОБА_8 не з'ясовані суттєві питання, які зачіпають права інших осіб.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що розпорядження № 33 від 11.07.2008 року «Про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок літ «А-2» по АДРЕСА_1, з надвірними будівлями в м. Харкові на ім'я ОСОБА_8.» відповідає вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, з метою, з якою це повноваження надане, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин.

Крім того суд апеляційної інстанції зазначив, що позивачами не доведено належними та допустимими доказами наявність у них порушеного права, яке підлягає захисту в обраний позивачами спосіб станом на момент звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанції не погоджується із огляду на наступне.

11 липня 2008 року головою Київської районної у м. Харкові ради видано розпорядження № 933 «Про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок літ «А-2» по АДРЕСА_1, з надвірними будівлями в м. Харкові на ім'я ОСОБА_8.

Дане розпорядження видане на підставі Тимчасового положенням про порядок Реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року, розпорядження голови Харківської міської ради № 2158 від 03 листопада 1998 року «Про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна», розпорядженням голови Київської районної ради № 2774 від 19 листопада 1998 року «Про порядок видачі свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна фізичним особам».

23 квітня 2007 року Харківським міським головою прийнято розпорядження № 954 «Про порядок оформлення та підготовки свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна».

Відповідно до пункту 2 даного розпорядження втратили чинність розпорядження міського голови від 03 листопада 1998 року № 2158 «Про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна» та від 03 червня 2005 року № 1250 «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 03 листопада 1998 року № 2158 «Про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна».

25 квітня 2007 року на 13 сесії 5 скликання Харківської міської ради прийнято рішення № 112/07 «Про вирішення питань, пов'язаних з оформленням права власності на об'єкти нерухомого майна».

Згідно пункту 1.2. вказаного рішення доручено виконавчим комітетам районних у місті рад здійснювати оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності фізичних осіб з видачею свідоцтв про право власності.

Отже голова Київської районної у м. Харкові ради, прийнявши оскаржуване розпорядження № 933 від 11 липня 2008 року на підставі розпорядження голови Харківської міської ради № 2158 від 03 листопада 1998 року «Про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна», яке було скасоване 23 квітня 2007 року розпорядженням Харківського міського голови № 954, а також враховуючи, що рішенням Харківської міської ради від 25 квітня 2007 року оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності фізичних осіб з видачею свідоцтв про право власності делеговано виконавчим комітетам районних у місті рад, а не головам районних у м. Харкові рад, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження № 933 від 11 липня 2008 року є незаконним та підлягає скасуванню.

Суди першої та апеляційної інстанцій на вказані обставини уваги не звернули, а тому рішення судів підлягають скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову з зазначених вище підстав.

Крім цього колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суд апеляційної інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що права позивачів не були порушені, оскільки рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Харкові ради від 03 червня 2008 року № 100-8 запропоновано ОСОБА_8 та ОСОБА_1 звернутися до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» з питанням про оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок літ. «А-2» по АДРЕСА_1, що свідчить про порушення прав позивача.

Доводи ОСОБА_8 про те, що зазначені підстави для задоволення касаційної скарги не були предметом адміністративного позову, а тому не можуть розглядатись касаційним судом є безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Суд касаційної інстанції не може розглядати позовні вимоги осіб, які беруть участь у справі, що не були заявлені у суді першої інстанції.

На допущенні порушення норм матеріального права при видачі розпорядження було зазначено у касаційній скарзі, посилання на допущенні порушення норм матеріального права в касаційній скарзі не відносяться до позовних вимог, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 220, 221, 229, 230, 232 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2011 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_9, ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_2, комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним та скасування розпорядження суб'єкта владних повноважень задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Київської районної у м. Харкові ради № 933 від 11 липня 2008 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: