Справа № 501/2619/14-а
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 р. Справа № 501/2619/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Ледньова Т.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ Одеської області на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 18 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ Одеської області про визнання рішення протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ Одеської області про визнання рішення протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Суд першої інстанції своєю постановою від 18 серпня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнив частково.

Визнав рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Іллічівськ №122/А-01 від 23.12.2013 р. відносно врахування стажу за спеціальністю ОСОБА_4 протиправним.

Зобов'язав Управління Пенсійного Фонду України в м. Іллічівськ зарахувати період роботи ОСОБА_4:

- з 13.08.1979 р. по 27.07.1982 р. у філії с. Шевченкове Кілійської дитячої музичної школи;

- з 01.09.1982 р. по 25.09.1984 р. у Кілійського районному будинку культури;

- з 01.09.1990 р. по 25.07.2009 р. в Іллічівській дитячій школі мистецтв імені Л.М. Нагаєва до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ Одеської області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ Одеської області посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дошлюбне прізвище якої ОСОБА_4, відповідно до копії трудової книжки, довідок та виписки із наказів має слідуючий стаж роботи за спеціальністю згідно дипломів: з 13.08.1979 р. по 27.07.1982 р.: педагог по класу скрипки у філії с. Шевченкове Кілійської дитячої музичної школи; з 01.09.1982 р. по 25.09.1984 р.: методист Кілійського районного будинку культури і керівник дитячого вокально-інструментального ансамблю; з 05.09.1990 р. по 30.08.2001 р.: викладач по класу скрипки у дитячій школі мистецтв м. Іллічівська, з 01.09.2001 р. по 25.07.2009 р.: завідуюча струнним відділом цієї ж школи мистецтв.

10.12.2013 р. позивач звернулась до відповідача з заявою, в якій просила «попередньо прорахувати її пенсію по вислузі років».

Листом №122/А-01 від 23.12.2013 р. УПФ України в м. Іллічівськ Одеської області сповістило позивача, що її стаж роботи за спеціальністю складає 4 роки 3 місяці 25 днів (з 21.04.1986 р. по 15.08.1990 р.), що вищезазначений стаж роботи неможливо зарахувати до спеціального стажу роботи згідно Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та спеціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909. 02.07.2014 р. позивач звернулась до відповідача та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з питання наявності підстав для призначення пенсії за вислугу років.

Із відповіді Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області від 15.07.2014 р. вбачається, що пільговий стаж позивача становить 16 років 06 місяці 05 днів; до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах неможливо зарахувати: період з 01.09.1982 р. по 25.09.1984 р. на посаді методиста Кілійського районного будинку культури та керівника дитячого вокально-інструментального ансамблю, так як будинок культури належить до позашкільних навчальних закладів, але посада методиста в цих закладах не передбачена, період з 01.01.1992 р. по 31.08.2001 р. на посаді викладача по класу скрипки в дитячій школі мистецтв відділу культури Іллічівської міськради, так як цей заклад також належить до позашкільних навчальних закладів, в яких посада викладача не передбачена.

Не погоджуючись з вказаними листами від 10.12.2013 р. та 15.07.2013 р. позивач 15.08.2014 р. надала відповідачу заяву про призначення пенсії за вислугу років з відповідними документами за переліком, вказаним у розписці - повідомленні.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджений у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

04.11.1993 р. постановою Кабінету Міністрів України №909 затверджений «Перелік організацій і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких надає право на пенсію за вислугу років». В розділі 1 «Освіта» даного Переліку зазначені вчителі, викладачі музичних шкіл.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту», прийнятого 22.06.2000 року, педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку при наявності педагогічного стажу роботи не менш 25 років. Згідно ч. 2 ст. 21 зазначеного Закону перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В п. 1 статті 39 наведено перелік позашкільних навчальних закладів, в тому числі музичні школи. Позашкільна освіта є структурою освіти та її підсистемою.

Постановою Кабінету Міністрів України №963 від 14.06.2000 року «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» визначено, що посада викладача музичної школи включена до переліку посад педагогічних працівників.

Згідно «Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963, викладачі всіх спеціальностей є педагогічними працівниками.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 із змінами, внесеними постановою цього органу №1567 від 17.11.2004 року, затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, серед яких і музичні школи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 (в редакції Постанов Кабінету Міністрів України № 1436 від 26.09.2002 року за №1567 від 17.11.2004 року) затверджений «Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років». Згідно абзацу 1 Переліку Постанови №909, викладачі загальноосвітніх навчальних закладів, військових загальноосвітніх навчальних закладів, музичних і художніх шкіл мають право на пенсію за вислугу років.

На підставі Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, робота на посадах викладачів в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх шкіл, на посадах директорів, їх заступників з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючих відділами (лабораторіями, кабінетами), художніх керівників, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи в позашкільних навчальних закладах враховується до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років. При цьому, згідно із приміткою 2 Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Згідно ст. 28 Закону України «Про освіту» система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Статтею 29 Закону України «Про освіту» встановлено, що структура освіти включає поряд з іншими видами також позашкільну освіту.

Відповідно до положень ст. 21 ч. 4 абз. 3 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менш ніж 25 років.

Розділом 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого ПКМУ від 04.11.1993 року №909 (із змінами внесеними ПКМУ від 26.09.2002 року №1436), передбачена посада викладача в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, художніх та музичних школах.

Переліком типів позашкільних навчальних закладів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №433 від 06.05.2001 року, передбачені початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання, музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Відповідно п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на призначення пенсії за вислугою років мають працівники освіти, при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років, за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Законом України «Про освіту» та «Про позашкільну освіту» зазначено, що позашкільна освіта є структурою освіти та її підсистемою.

За дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 р. №397/21 дію постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 поширено на викладачів музичних художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачених зазначеною постановою Кабінету Міністрів України.

Статтею 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_4 від 10.12.2013 р. не є зверненням про призначення пенсії, а тому вимога про зобов'язання управління Пенсійного фонду України у м. Іллічівськ Одеської області призначити ОСОБА_4 пенсію за вислугу років з моменту її звернення до управління Пенсійного фонду України у м. Іллічівськ Одеської області, а саме з 10 грудня 2013 року - не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ Одеської області про визнання рішення протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - підлягають частковому задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ Одеської області, - залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 18 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ Одеської області про визнання рішення протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В. Семенюк