Справа № 180/3673/14-а
Суддя: Янжула О. С.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Янжули О.С.

при секретарі Гащук І.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець адміністративний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Авто-град», Виконавчого комітету Марганецької міської ради, Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області про захист прав споживача, визнання дій незаконними, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Авто-град», Виконавчого комітету Марганецької міської ради, Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області про захист прав споживача, визнання дій незаконними, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він являється інвалідом праці ІІ групи та пенсіонером, який являється опікуном дитини сироти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

30 жовтня 2014 року йому та дитині яка знаходиться у нього під опікою Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Авто-град» з якою Виконавчим комітетом Марганецької міської ради укладено договір на надання пасажирських перевезень відмовлено у безкоштовному проїзді.

Просить суд постановити рішення, яким Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Авто-град» щодо відмови йому та дитині, яка знаходиться під його опікою в пільговому проїзді 30 жовтня 2014 року - неправомірними та визнати неправомірними дії Виконавчого комітету Марганецької міської ради, Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області, щодо не здійснення контроля за виконанням ТОВ фірма «Авто-град» умов договору.

Стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного:

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Статтею 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначені засади діяльності автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах.

Так, автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Згідно ч. 1,2,3 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III, пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 41 Закону, пасажир зобов'язаний: мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, а за наявності права пільгового проїзду - відповідне посвідчення.

Частиною 2 статті 42 Закону визначено, що договір перевезення пасажира автобусом на маршруті загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір вважається укладеним з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, - з моменту посадки в автобус.

Згідно підпункту 10 пункту 145 Правил, перевізник зобов'язаний: здійснювати перевезення пасажирів з квитками і пасажирів, яким згідно із законодавством надано пільги щодо плати за проїзд.

Відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» інваліди мають право на безоплатний проїзд у пасажирському міському транспорті, а також всіма видами приміського транспорту.

Позивач ОСОБА_1 являється інвалідом 2 групи трудового каліцтва з 01.08.1977 року довічно, що підтверджується відповідним свідоцтвом наявним в матеріалах справи, а тому має право на безоплатний проїзд у міському та приміському пасажирському транспорті.

Крім того, ОСОБА_1 являється опікуном дитини позбавленої батьківського піклування ОСОБА_3, що підтверджується Рішеннями виконавчого комітету Марганецької міської ради від 10 вересня 2014 року № 326, 327, «Про надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування» та «Про встановлення опіки».

ОСОБА_3 також має право на безоплатний проїзд, гарантоване постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 року № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт, і дітей, які залишились без піклування батьків» (Свідоцтво НОМЕР_2 а.с.4).

Згідно Закону України «Про автомобільний транспорт» послугою з перевезення пасажирів є перевезення пасажирів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Відповідно до ст. 29 даного Закону, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу за договором перевезення пасажира транспортним засобом, що використовується ним на законних підставах. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Судом встановлено, що 30.10.2014 року ТОВ фірма «Авто-град», яка не є суб'єктом господарювання, не маючи договорів з Виконавчим комітетом (договір на надання послуг було розірвано 29 жовтня 2014 року в односторонньому порядку) надавало послуги пасажирських перевезень у м. Марганець. При цьому ТОВ фірма «Авто-град» відмовилося везти позивача ОСОБА_1 та дитину позбавлену батьківського піклування, який знаходиться під його опікою, який пред'явив посвідчення інваліда 2 групи та посвідчення дитини на право безоплатного проїзду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що працівники ТОВ фірма «Авто-град» порушили вимоги ст. 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів», не надавши ОСОБА_1 право на безкоштовний проїзд у приміському транспорті і їх зазначені дії були неправомірними.

Відповідно до ст.. 7 закону України «Про автомобільний транспорт» органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані забезпечувати укладання договору на автобусних маршрутах загального користування із автомобільним перевізником - переможцем конкурсу, та забезпечувати контроль за виконанням ним умов договору чи дозволу.

Судом встановлено, що посилання позивача на те, що виконком Марганецької міської ради, Управління Укртрансінспекції не забезпечують належним чином контроль за виконанням ТОВ фірма «Авто-град» умов договору щодо перевезення пасажирів пільгової категорії безпідставні, оскільки договір було розірвано 29 жовтня 2014 року в односторонньому порядку Виконавчим комітетом та зазначено, що в зв'язку із систематичним порушеннями норм Конституції України, Законів України, а саме: статті 12 «Про транспорт», ст.37 «Про автомобільний транспорт», ст.38-1 «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», підпункту 10 пункту 145 «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 в редакції постанови від 26 вересня 2007 року № 1184, були підготовлені проекти рішень щодо дострокового розірвання договорів про надання послуг із перевезення пасажирів автомобільним транспортом у м. Марганці Дніпропетровської області перевізниками. З 29 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Марганецької міської ради розірвано в односторонньому поряду договори з автомобільними пасажирськими перевізниками.

З метою забезпечення якісного надання транспортних послуг мешканцям міста Марганця, недопущення порушень чинного законодавства України у транспортній сфері та на виконання чисельних звернень громадян міста щодо незаконної відмови перевізниками у перевезенні громадян пільгових категорій на міських маршрутах загального користування виконавчим комітетом Марганецької міської ради направлено листа Криворізькому прокурору з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері стосовно здійснення прокурорської перевірки щодо законності перевезень пасажирів автомобільним транспортом перевізниками, які продовжують порушувати умови пасажирських перевезень. Також відповідного листа направлено начальнику правління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області.

Згідно ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган місцевого самоврядування.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Даний спір є публічно-правовим, оскільки виник з публічно-правових відносин за участю суб'єкта владних повноважень, а саме органу місцевого самоврядування, який реалізовував у цих відносинах владні управлінські функції.

На думку суду дії Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Авто-град» щодо відмови ОСОБА_1 та дитині, яка знаходиться під його опікою в пільговому проїзді 30 жовтня 2014 року є неправомірними.

На підставі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обговорюючи розмір відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди суд враховує характер і об'єм його фізичних, душевних, психічних страждань, потребу додаткових зусиль для організації свого життя. Суд враховує, що у відповідність п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що у відшкодування моральної шкоди позивачу необхідно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Авто-град», в межах заявлених ним позовних вимог, а саме 1000 гривень за перенесені ним страждання.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

З відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Авто-град» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 73 гривні 08 копійок.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 6, 8, 9, 18, 69, 94, 104, 105, 106, 158, 159, 160, 162, 163, КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Авто-град», Виконавчого комітету Марганецької міської ради, Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області про захист прав споживача, визнання дій незаконними, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Авто-град» щодо відмови ОСОБА_1 та дитині, яка знаходиться під його опікою в пільговому проїзді 30 жовтня 2014 року - неправомірними.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Авто-град» на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) моральну шкоду в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Авто-град» на користь держави судовий збір у сумі 73 гривні 08 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: О. С. Янжула