Справа № 523/30/15-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 523/30/15-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Бабаков В.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження на підставі ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси (далі Управління ПФУ в Суворовському районі м. Одеси) про визнання незаконною бездіяльності та стягнення з відповідача недоплачених частин основного розміру пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01 січня по 31 грудня 2014 року відповідно до ст. ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що він є потерпілим від Чорнобильської катастрофи першої категорії та інвалідом другої групи. Відповідно до ст. ст. 49, 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на державну пенсію в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. У вересні 2014 року позивач звернувся до Управління ПФУ в Суворовському районі м. Одеси із заявою про перерахунок основної та додаткової пенсії, однак в проведенні такого перерахунку було відмовлено.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління ПФУ в Суворовському районі м. Одеси щодо відмови у перерахунку пенсії по інвалідності позивачу. Зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії по інвалідності відповідно до ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку розміру восьми мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних з врахуванням виплачених сум з 01 січня по 31 грудня 2014 року.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, начальник Управління ПФУ в Суворовському районі м. Одеси в апеляційній скарзі зазначає, що судом при винесенні постанови порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, судом не взято до уваги факт пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом. Крім того, на думку апелянта, судом порушено положення ст. ст. 54 та 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року № 745. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи першої категорії - інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та довідкою до акта огляду МСЕК серії 2-18 ОД № 052945 (а. с. 14, 15).

Відповідачем нараховувалася та виплачувалася позивачу державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розмірів пенсії, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ в Суворовському районі м. Одеси із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 02 жовтня 2014 року за № 376/Ф-5 відповідачем відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії.

Обставини справи сторонами не оспорюються.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач протягом 2014 року мав право на нарахування та виплату основної пенсії як інваліду другої групи та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, визначених ст. ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, при розгляді позовних вимог ОСОБА_1 за період з 01 січня по 23 березня 2014 року судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема ст. ст. 99 та 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 названого Кодексу адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як встановлено матеріалами справи, позивач звернувся до відповідача із заявою, направленою на захист порушеного відповідачем права про перерахунок та виплату недоплачених частин основного розміру пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01 січня 2014 року лише 23 вересня 2014 року. При цьому до звернення до пенсійного органу у вересні 2014 року ОСОБА_1 щомісяця отримував пенсію, а тому повинен був дізнатись про порушення свого права саме у цей період.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції знаходить обґрунтованими доводи апелянта щодо відсутності підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з відповідними позовними вимогами за період з 01 січня по 23 березня 2014 року.

На підставі наведених вище положень процесуального закону, із врахуванням викладеного вище висновку щодо безпідставного поновлення судом першої інстанції позивачу строку для звернення з позовом до суду, апеляційний суд приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог за період з 01 січня по 23 березня 2014 року із залишенням без розгляду вказаних вимог позивача.

Щодо вимог ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності та стягнення з відповідача недоплачених частин основного розміру пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 24 березня по 31 грудня 2014 року слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 49 названого Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону (в редакції до 28 грудня 2007 року), особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону у вказаній редакції встановлено, що розмір пенсії для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в усіх випадках не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в новій редакції, відповідно до якої особам, віднесеним до категорії 1 - інвалідам IІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом викладено в новій редакції і статтю 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10 рп/2008 положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», що стосуються виплат, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

На підставі викладеного, позивач з 24 березня 2014 року мав право на отримання основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, встановлених ст. ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що свідчить про наявність підстав для задоволення вимог позивача з 24 березня 2014 року.

При цьому апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на необхідність застосування до спірних правовідносин норм ст. ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, оскільки названий Закон набрав чинності з 01 січня 2015 року, а тому не може бути застосований до спірних правовідносин.

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року, який набрав чинності з 03 серпня 2014 року, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 6-7, згідно якого норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, з 03 серпня 2014 року розміри основної пенсії позивача та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначаються на підставі постанов Кабінету Міністрів України.

Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

Пунктами 11 та 13 названого Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 № 112) визначені мінімальні розміри пенсії, а також розміри щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як встановлено матеріалами справи, протягом 2014 року відповідачем нараховувалася та виплачувалася ОСОБА_1 державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розмірів пенсії, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 № 112.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 03 серпня 2014 року, тобто з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року, задоволенню не підлягають.

Оскільки судом першої інстанції при повному встановленні обставин справи порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01 січня по 23 березня 2014 року залишити без розгляду.

В іншій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси щодо відмови у перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 за період з 24 березня по 02 серпня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії по інвалідності відповідно до ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку розміру восьми мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з врахуванням виплачених сум, за період з 24 березня по 02 серпня 2014 року.

В іншій частині відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: