Справа № 826/18937/14
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Троян Н.М., Романчук О.М.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Далас» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії. Свої позовні вимоги мотивував тим, що під час заходів з метою проведення зустрічної звірки відповідач фактично провів документальну невиїзну позапланову перевірку за відсутності правових підстав. Зазначав, що висновки акта про неможливість проведення зустрічної звірки щодо відсутності об'єктів оподаткування з ПДВ є помилковими та не підтверджується документально. Просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Далас» та складання акта про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Далас» (код за ) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за березень-квітень 2014 №1494/26-59-22-07/38782543 від 23.06.2014; визнати протиправними дії відповідача щодо формування у акті про неможливість проведення зустрічної звірки №1494/26-59-22-07/38782543 від 23.06.2014 висновку про порушення ТОВ «Далас» п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст. 188, п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України та про необхідність зменшення до « 0» податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ «Далас» у березні-квітні 2014; визнати протиправними дії посадових осіб відповідача, що виявились, у визнанні у акті про неможливість проведення зустрічної звірки №1494726-59-'22-07/38782543 від 23.06.2014 вчинених ТОВ «Далас» правочинів такими, що порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб; визнати протиправними дії посадових осіб відповідача, що виявились у формуванні у акті про неможливість проведення зустрічної звірки № 1494/26-59-22-07/38782543 від 23.06.2014 висновку про здійснення ТОВ «Далас» діяльності, спрямованої на здійснення «операцій», пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам; визнати протиправними дії посадових осіб відповідача, що виявились у формуванні у акті про неможливість проведення зустрічної звірки №1494/26-59-22-07/38782543 від 23.06.2014 висновку про наявність ознак фіктивності у діяльності ТОВ «Далас»; зобов'язати відповідача вилучити з автоматизованих інформаційних систем, що використовуються контролюючими органами, інформацію, внесену на підставі акта про неможливість проведення зустрічної звірки №1494/26-59-22-07/38782543 від 23.06.2014; зобов'язати відповідача відновити у автоматизованих інформаційних системах, що використовуються контролюючими органами, інформацію щодо податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ «Далас» з податку на додану вартість за березень та квітень 2014 відповідно до показників податкової звітності з податку на додану вартість за вказані періоди, що була подана товариством.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 19 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві щодо внесення змін до АІС «Податковий блок» в частині показників податкової звітності ТОВ «Далас» на підставі акта № 1494/26-59-22-07/38782543 від 23.06.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Далас» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за березень-квітень 2014».

Зобов'язано ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві відновити в автоматизованих інформаційних системах, що використовуються контролюючими органами, інформацію щодо податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ «Далас» з податку на додану вартість, які були змінені на підставі акта про неможливість проведення зустрічної звірки №1494/26-59-22-07/38782543 від 23.06.2014.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем здійснено заходи з метою проведення зустрічної звірки ТОВ «Далас» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період березень-квітень 2014, за результатами яких складено акт від 23.06.2014 №1494/26-59-22-07/38782543 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Далас» ().

Надаючи правову оцінку позовним вимогам необхідно зазначити наступне.

Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1, статті 62 Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

У відповідності до пункту 4.4 розділу 4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України №236 від 22.04.2011, у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

З правового аналізу вищенаведених норм законодавства випливає, що дії з проведення зустрічних звірок є лише процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником податкового законодавства у рамках податкового контролю.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, у контексті наведених приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Оскільки дії контролюючого органу з проведення зустрічної звірки та складання акта про неможливість проведення зустрічної звірки не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків, та враховуючи, що податковий орган має законодавчо визначене право на проведення зустрічних звірок, то дії по проведенню зустрічної звірки не можуть вважатись протиправними.

Аналогічну правову позицію викладено в судовому рішенні Вищого адміністративного суду України від 18.09.2014 у справі №К/800/40107/14 (№40727823 в ЄДРСР).

Таким чином позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Далас» та складання акта про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Далас» (код за ) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за березень-квітень 2014 №1494/26-59-22-07/38782543 від 23.06.2014 задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо формування у акті про неможливість проведення зустрічної звірки №1494/26-59-22-07/38782543 від 23.06.2014 висновків про порушення ТОВ «Далас» п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України та про необхідність зменшення до « 0» податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ «Далас» у березні-квітні 2014; висновків про здійснення ТОВ «Далас» діяльності, спрямованої на здійснення «операцій», пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам; висновку про наявність ознак фіктивності у діяльності ТОВ «Далас»; дій посадових осіб відповідача, що виявились, у визнанні у акті про неможливість проведення зустрічної звірки №1-07/38782543 від 23.06.2014 вчинених ТОВ «Далас» правочинів такими, що порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб, необхідно зазначити таке.

Позивач наполягав на тому, що висновки контролюючого органу, викладені в акті про неможливість проведення зустрічної звірки не відповідають дійсності та є необґрунтованими.

Відповідач заперечував реальність договорів, укладених від імені ТОВ «Далас», посилаючись на відсутність товариства за місцезнаходженням та відсутності трудових активів, виробничих, складських приміщень, транспортних засобів, тощо, необхідних для ведення господарської діяльності.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо відображення відповідачем у акті про неможливість проведення зустрічної звірки №1-07/38782543 від 23.06.2014 вищезазначених висновків, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Виходячи із загальних засад адміністративного судочинства, задоволенню підлягають ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи у взаємовідносинах з суб'єктом владних повноважень.

Однак, висновки податкового органу, викладені в акті, не породжують для суб'єкта господарювання певних юридичних наслідків та не змінюють фінансово-економічне становище платника, а отже, не порушують його права та законні інтереси.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов'язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Аналогічна позиція викладена в судових рішеннях Вищого адміністративного суду України від 24.12.2014 № К/800/58353/14, від 10.06.2014 №К/9991/41214/12, від 10.12.2013 К/800/23700/13, від 25.06.2012 у справі № К/9991/16720/12.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача вилучити з автоматизованих інформаційних систем, що використовуються контролюючими органами, інформацію, внесену на підставі акта про неможливість проведення зустрічної звірки №1494/26-59-22-07/38782543 від 23.06.2014 та зобов'язання відповідача відновити у автоматизованих інформаційних системах, що використовуються контролюючими органами, інформацію щодо податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ «Далас» з податку на додану вартість за березень та квітень 2014 відповідно до показників податкової звітності з податку на додану вартість за вказані періоди, що була подана товариством, необхідно вказати на наступне.

Відповідно статті 16 Закону України «Про інформацію», податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому ПК України.

Статтею 71 Податкового кодексу України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно із положеннями статей 72, 74 Податкового кодексу України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків, податкових агентів, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України, банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю, податкова інформація, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

На час звернення до суду із адміністративним позовом, чинними є Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджені наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14.06.2013.

Вказані Методичні рекомендації №165 були запроваджені в органах Міністерства доходів і зборів України з метою поліпшення адміністрування податків, повноти декларування податкових зобов'язань в умовах впровадження спеціального програмного забезпечення для удосконалення діючих процедур проведення камеральних перевірок, що покращить якість матеріалів перевірок та сприятиме зменшенню термінів їх проведення.

Пунктом 1.3 Методичних рекомендацій №165 визначено, що під час реалізації Методичних рекомендацій використовуються такі програмні продукти: підсистеми інформаційної системи «Податковий блок» - «Реєстрація ПП», «Обробка податкової звітності та платежів», «Податковий аудит», «Аналітична система», «Облік платежів»; єдиний реєстр податкових накладних; АРМ «Митниця»; підсистема «Реєстрація та облік РРО та книг обліку розрахункових операцій АІС «Реєстри платників податків».

Єдина система «Податковий блок» та її підсистеми є програмними продуктами, створеними для використання органами Державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.

З висновків акта перевірки і письмових доказів, що наявні в матеріалах справи видно, що на підставі акта про неможливість проведення зустрічної звірки задекларований податковий кредит та податкові зобов'язання позивача за березень-квітень 2014 зменшено до нуля.

При цьому, в аналітичній електронній системі контролюючого органу, як підстава зменшення податкових зобов'язань та податкового кредиту, зазначено «акт про результати перевірки з дотримання вимог податкового законодавства від 23.06.2014 №1494», в той час як зазначеним реквізитам відповідає акт про неможливість проведення зустрічної звірки.

Наведене, на думку суду, свідчить, що відповідач вніс до АІС «Податковий блок» зміни в частині податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «Далас», що підтверджується витягом з вказаної бази даних.

Відповідач не заперечував факту внесення до АІС «Податковий блок» коригувань на підставі акта №1-07/38782543 від 23.06.2014, однак зазначив, що внесення інформації у базах інформаційних систем, які використовуються органами фіскальної служби самі по собі не зумовлюють для платника податків будь-яких юридичних наслідків у формі виникнення або зміни прав та обов'язків, змін у структурі податкових зобов'язань та податкового кредиту.

Однак, встановлено, що на підставі зазначеного акта про неможливість проведення зустрічної звірки, фактично контролюючим органом внесено зміни до показників податкової звітності позивача, що не належить до повноважень органів фіскальної служби, згідно положень чинного законодавства України.

Враховуючи те, що висновки акта про неможливість проведення зустрічної звірки не можуть бути підставою для внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів ТОВ «Далас», які було здійснено на підставі акта №1-07/38782543 від 23.06.2014 та наявність підстав для зобов'язання відповідача поновити в АІС «Податковий блок» показники податкової звітності ТОВ «Далас», які були виключені відповідачем на підставі вказаного акта.

Аналогічну правову позицію викладено в судових рішеннях Вищого адміністративного суду України від 18.08.2014 № К/800/38448/13, від 14.01.2014 №К/800/34146/13, від 27.11.2013 №К/800/12884/13, від 26.11.2013 №К/9991/45776/12, від 13.02.2013 №К/9991/74156/12.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 14 квітня 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 09 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Троян Н.М.

Романчук О.М