Справа № 826/419/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 квітня 2015 року 13:25 № 826/419/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Координата Центр»
до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві
про скасування податкових повідомлень-рішень від 26.11.2014 року № і № , -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Координата Центр» (надалі - ТОВ «Координата Центр» або позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві) про скасування податкових повідомлень-рішень від 26.11.2014 року № і № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.01.2015 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 04.02.2015 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на необґрунтованість винесених відповідачем податкових повідомлень-рішень від 26.11.2014 року за № і № (форми «Ш»), оскільки, за твердженнями останнього, ТОВ «Координата Центр» своєчасно та повному обсязі сплатило всі задекларовані ним у податковій звітності суми податку на додану вартість. При цьому, погашення раніше існуючого податкового боргу підприємства (що виникло внаслідок нарахування грошового зобов'язання контролюючим органом п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України) відбувалося виключно з ініціативи ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві за рахунок своєчасно сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість по податкових деклараціях з податку на додану вартість за липень 2014 року (реєстраційний № від 20.08.2014 року) і серпень 2014 року (реєстраційний № від 22.09.2014 року) та уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період серпень 2014 року (реєстраційний № від 26.09.2014 року). Наведене, на думку позивача, свідчить про те, що в його діях відсутній склад правопорушення, яке полягає у несвоєчасному поданні платіжних доручень до установи банку по сплаті податку. Крім того, позивач звертає увагу на те, що іншим податковим повідомлення-рішенням від 08.07.2014 року № , прийнятим відповідачам на підставі норми ст. 123 Податкового кодексу України відносно ТОВ «Координата Центр», до підприємства була застосована відповідальність у вигляді штрафу, а тому у силу приписів ст. 116 цього Кодексу повторне застосування такої фінансової санкції за одне податкове правопорушення виходить за межі компетенції контролюючого органу.

У судове засідання 04.02.2015 року з'явилися представники сторін.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначено про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку з виявленими під час перевірки порушень вимог п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України в частині несвоєчасного подання платіжного доручення до установи банку по сплаті податку на додану вартість.

Суд у судовому засіданні 04.02.2015 року на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

В ході судового розгляду було встановлено, що 30.10.2014 року працівником ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві була проведена перевірка з питання своєчасності подання ТОВ «Координата Центр» платіжного доручення до установи банку по сплаті податку на додану вартість, за результатами якої складений Акт від 30.10.2014 року № 7064-15/38519200. Під час проведення такої перевірки працівником податкової інспекції встановлено порушення підприємством вимог п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме: підприємством допущено несвоєчасне подання платіжного доручення до установи банку по сплаті наступних сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість:

- суми податку в розмірі 9 773,00 грн., визначеної згідно податкового повідомлення-рішення від 08.07.2014 року № , що фактично сплачена 26.09.2014 року (тобто, із затримкою на 45 днів);

- суми податку 7 976,00 грн., нарахованої згідно податкової декларації з ПДВ № від 20.08.2014 року), що фактично сплачена 30.09.2014 року (тобто, із затримкою на 30 днів);

- суми податку в розмірі 16 133,70 грн., визначеної згідно податкового повідомлення-рішення від 08.07.2014 року № , що фактично сплачена 30.09.2014 року (тобто, із затримкою на 49 днів);

- суми податку 40 267,30 грн., нарахованої згідно податкової декларації з ПДВ № від 22.09.2014 року), що фактично сплачена 09.10.2014 року (тобто, із затримкою на 9 днів).

26.11.2014 року на підставі цього Акта перевірки ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві прийняла наступні податкові повідомлення-рішення форми «Ш», а саме:

- за № , яким на підставі абз. 2 п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України за порушення ТОВ «Координата Центр» граничного строку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 33 882,70 грн. по податку на додану вартість, всього на 49 календарних днів, нарахувало підприємству штраф на суму 6 776,54 грн. (що складає 20% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання);

- за № , яким на підставі абз. 1 п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України за порушення ТОВ «Координата Центр» граничного строку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 40 267,30 грн. по податку на додану вартість, всього на 9 календарних днів, нарахувало підприємству штраф на суму 4 026,73 грн. (що, складає 10% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання).

Вважаючи вищезазначені податкові повідомлення-рішення необґрунтованими, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковим зобов'язанням, у розумінні Податкового кодексу України (надалі - ПК України), визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, «грошове зобов'язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Зокрема, базові звітні (податкові) періоди для подання податкових декларацій з податку на додану вартість визначені нормами п. 49.18 ст. 49 ПК України.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Одночасно, п.п. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Розділом V ПК України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Так, згідно п. 202.1 ст. 202 ПК України, звітним (податковим) періодом по податку на додану вартість є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей: а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця; б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Також, п. 203.1 ст. 203 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 203.2 ст. 203 ПК України визначено, що платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 ст. 203 ПК України для подання податкової декларації.

З контексту вищенаведених норм права випливає, що відлік 10 календарних днів, що передбачені для самостійної сплати податкового зобов'язання, необхідно відраховувати з останнього дня граничного строку для подання податкової декларації. Аналогічна правова позиція наведена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23.09.2014 року № К/800/43765/13.

Крім того, нормами п. 57.3 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

У відповідності до п. 31.1 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Пунктом 38.1 ст. 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов'язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 38.3 ст. 38 ПК України).

Так, згідно із п. 87.1 ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Одночасно, приписами норм п. 87.9 ст. 87 зазначеного Кодексу закріплено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Крім того, нормами ст. 50 ПК України передбачено право платника податків на здійснення коригування показників, задекларованих у раніше поданій звітності, в тому числі шляхом їх збільшення чи зменшення. Так, згідно із положеннями норм п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Спеціального строку для сплати грошових зобов'язань з податків, визначених шляхом подання уточнюючих розрахунків для податкової декларації норми ПК України не визначають.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Координата Центр» 20.08.2014 року подано до ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період липень 2014 року (реєстр. № від 20.08.2014 року), в якій позивачем задекларовано податкове зобов'язання з названого податку в сумі 7 976,00 грн., а 22.09.2014 року подано податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період серпень 2014 року (реєстр. № від 22.09.2014 року), в якій позивачем задекларовано податкове зобов'язання з податку в сумі 57 967,00 грн.

26.09.2014 року позивач подав до органу доходів і зборів також уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період серпень 2014 року (реєстр. № від 26.09.2014 року), згідно якого зменшив розмір попередньо задекларованого за звітний період серпень 2014 року до сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість (57 967,00 грн.) на суму 15 402,00 грн.

Зазначені суми самостійно узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість були сплачені підприємством 26.08.2014 року, згідно платіжного доручення від 26.08.2014 року № 100516647 на суму 7 976,00 грн., та 30.09.2014 року, згідно платіжного доручення від 30.09.2014 року № 100621731 на суму 42 565,00 грн.

При цьому, з наявної у матеріалах справи копії податкового повідомлення-рішення від 08.07.2014 року № (форми «Р»), прийнятого на підставі акта перевірки від 20.06.2014 року № 303/26-53-22-04-11, вбачається, що позивачу, відповідно до норми абз. 2 п. 123.1 ст 123 ПК України, за порушення вимог п. 198.6 ст. 198 і п. 201.10 ст. 201 цього Кодексу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 68 023,00 грн. (в тому числі 54 417 грн. за основним платежем, 13 605 грн. - визначні штрафні санкції). Дане податкове повідомлення-рішення від 08.07.2014 року у встановленому законодавством порядку не оскаржувалося, що підтверджується усними поясненнями представників сторін, наданих під час судового розгляду справи.

Також, факт набуття грошовим зобов'язанням з податку на додану вартість, визначеним контролюючим органом, згідно податкового повідомлення-рішення від 08.07.2014 року № , статусу податкового боргу позивачем в тексті поданої позовної заяви не заперечується.

З огляду на вищевикладене та за результатами дослідження наявних матеріалів справи (а саме: копій податкового повідомлення-рішення від 08.07.2014 року № і акта перевірки від 20.06.2014 року № 303/26-53-22-04-21, копій податкових декларацій ТОВ «Координата Центр» з податку на додану вартість за звітні (податкові) періоди липень і серпень 2014 року, копії уточнюючого розрахунку до податкової декларації за серпень 2014 року, копій платіжних доручень ТОВ «Координата Центр» на сплату сум податку на додану вартість від 26.08.2014 року № 100516647 і від 30.09.2014 року № 100621731 та засвідченого витягу з облікової картки платника податків-позивача по ПДВ за 2014 рік) судом вбачаються випадки несвоєчасної сплати позивачем сум узгоджених грошових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірах та за періоди зазначені в акті перевірки від 30.10.2014 року № 7064-15/38519200.

При цьому, судом вбачається, що дії відповідача по погашенню суми податкового боргу, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 08.07.2014 року № , за рахунок суми наявної переплати (станом 12.08.2014 року), суми зменшення податку на 15 402 грн. по уточнюючому розрахунку за серпень 2014 року та суми сплаченого податку, згідно платіжного від 30.09.2014 року № 100621731, цілком відповідали нормам чинного податкового законодавства (а саме: положенням ст. 87 ПК України).

За приписами норм ст. 126 ПК України, у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у відповідача підстав для застосування штрафу за порушення правил сплати (перерахування) до бюджету податку на додану вартість.

При цьому, судом не приймаються до уваги посилання позивача на обмеження для застосування відповідачем штрафних санкцій згідно спірних податкових повідомлень-рішень, що встановлені п. 116.2 ст. 116 ПК України, оскільки вони спростовуються безпосередньо матеріалами справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірне рішення відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а, відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Координата Центр» відмовити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Координата Центр» (ідентифікаційний код: 38519200, адреса: 02090, м. Київ, вул. Володимира Сосюри, 6) судовий збір у розмірі 1 644,30 грн. (однієї тисячі шестисот сорока чотирьох грн. 30 копійок) на р/р №4007, отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача - (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача - 820019, код класифікації доходів бюджету - 22030001, призначення платежу: «Судовий збір, за позовом ________ (П.І.Б. чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва, ».

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок