Справа № 592/13656/14-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 р.Справа № 592/13656/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.01.2015р. по справі № 592/13656/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області

про визнання неправомірними дій та бездіяльності державного виконавця, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області, в якому просив визнати неправомірними дії та бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Сіробаби К.С.; скасувати, як незаконну, постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Сіробаби К.С. про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2014 року про закінчення виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.07.2011 року по справі №1806/2а-5961/11.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.01.2015 року позовні вимоги було задоволено частково.

Скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Сіробаби К.С. про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2014 року з виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.07.2011 року по справі №1806/2а-5961/11.

В задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій та бездіяльності державного виконавця відмовлено.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 08.04.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.07.2011 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2012 року, покладено зобов'язання на Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м.Суми провести перерахунок державної пенсії позивача, як інваліда 2-ї групи, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 9 грудня 2010 року по 18 червня 2011 року включно у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, як передбачено положеннями ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум пенсій (а.с. 4-6).

На виконання зазначеного судового рішення 18.06.2013 року Ковпаківським районним судом м. Суми йому був виданий виконавчий лист.

28.03.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

22.08.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 11 ч. 1 ст.49, статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.09.2014 року зазначена постанова була скасована.

Після набрання постановою суду законної сили старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Сіробабою К.С. 29.10.2014 року була винесена постанова про відновлення виконавчого провадження, а постановою державного виконавця від 15.12.2014 року закінчено виконавче провадження з підстав, передбачених п. 11 ч. 1 ст.49, статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 18-19, 21-22).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена неправомірно, оскільки рішення суду в повному обсязі не виконано, а тому є підстави для її скасування.

В доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена ним правомірно, в межах повноважень, встановлених законом. Перед винесенням оскаржуваної постанови ним було проведено ряд виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання судового рішення, а тому підстав для її скасування немає.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на такі обставини.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» наведений виключний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження, п. 11 якої зазначає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону.

Частина 3 статті 75 наведеного Закону містить перелік дій, які державний виконавець повинен вчинити перед цим. Згідно з ч.3 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу, що його видав.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф у подвійному розмірі. При подальшому невиконанні рішення боржником державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону. Якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції та інші заходи, після чого виконавчий документ постановою, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, повертається до суду чи іншого органу, що видав виконавчий документ.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими на всій території України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 38 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Жовнер проти України» суд зазначає, що державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку суд не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини".

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідачем не надано суду достатніх та належних доказів на підтвердження факту виконання боржником рішення суду та правомірності винесення оскаржуваної постанови без вчинення необхідних виконавчих дій державним виконавцем, що свідчить про необґрунтованість закінчення виконавчого провадження з підстав п. 11. ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.01.2015р. по справі № 592/13656/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.