Справа № 818/128/15
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 р.Справа № 818/128/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11.02.2015р. по справі № 818/128/15

за позовом ОСОБА_1

до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області

про скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

15 січня 2015 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування вимоги від 20 травня 2014 року №Ф-106У.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є пенсіонером за віком, матір'ю інваліда з дитинства. З 13.10.1996 року ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, сплачує єдиний податок. 03.01.2015 року на її адресу надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження №45922422 з виконання вимоги Сумської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Сумській області від 20 травня 2014 року №Ф-106У щодо стягнення з неї єдиного соціального внеску в сумі 4948 грн. 60 коп. Із даною вимогою позивач не погоджується, оскільки, відповідно до ч.4 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", особи, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування вимоги задоволено.

Скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області від 20 травня 2014 року №Ф-106У.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, є платником єдиного податку.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, матір'ю інваліда з дитинства (а.с.16).

20.05.2014 року Сумською ОДПІ сформовано вимогу про сплату боргу №Ф-106У, з якої вбачається, що заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску становить 4948,60 грн. (а.с.9).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимогою Сумської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Сумській області від 20.05.2014 року № Ф-106У порушено права та охоронювані законом інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, а тому вказана вимога підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі по тексту - Закон №2464).

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону №2464-VI, особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті (тобто фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування), які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Матеріали справи не містять доказів того, що ФОП ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.12 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон №1058) уклала з Пенсійним фондом договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, позивач, як пенсіонер за віком, мати інваліда з дитинства, не є платником єдиного внеску.

Відповідно до ч.1 Закону №1058, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію.

Стаття 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно статті 17 цього Закону матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії.

Таким чином, пенсія за віком матерям інвалідів з дитинства є різновидом пенсії за віком.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 одержує пенсію за віком, як мати інваліда з дитинства, а ч.4 ст.4 Закону №2464 не містить застережень щодо її незастосування до осіб, яким пенсію за віком призначено на пільгових умовах, позивач не має обов'язку сплачувати за себе єдиний внесок.

Аналогічну позицію виклав у своїх постановах Верховний Суд України від 15.04.2014 року у справах №21-57а14 та №21-70а14.

Так, Верховний Суд України дійшов висновку, що термін "пенсіонер за віком" у тлумаченні ч.4 ст.4 Закону №2464 включає в себе як осіб, які отримують пенсію за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років, так і осіб, яким пенсія за віком призначена за пільговими умовами, тобто до досягнення 60-річного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Крім того, відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 24.07.2014 року №237/7/99-99-17-03-01-17, Головним управлінням Міндоходів в областях, м.Києві було роз'яснено про те, що оскільки Міністерством доходів і зборів України впроваджено автоматичне щоквартальне нарахування сум єдиного внеску фізичним особам-підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування, відповідно Реєстру платників єдиного податку, то нарахування по пенсіонерах пільгових категорій, крім тих, які отримують пенсію за вислугою років, призупиняються з 01.04.2014 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність факту порушення податкового законодавства з боку позивача та про неправомірність оскаржуваної вимоги Сумської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Сумській області від 20.05.2014 року № Ф-106У.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11.02.2015р. по справі № 818/128/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Старостін В.В.
Судді Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.
Повний текст ухвали виготовлений 10.04.2015 р.