Справа № 200/15389/14-а
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2015 рокусправа № 200/15389/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2014 року у справі № 200/15389/14-а(2а/200/470/14)
за позовом ОСОБА_1
до за участі третьої особи про Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Управління трудових відносин, зайнятості населення та умов праці Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська (далі по тексту - Відповідач), третя особа Управління трудових відносин, зайнятості населення та умов праці Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації в якому просив здійснити перерахунок за віком із заробітної плати з урахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки з 04.03.2014 року. (а.с. 2-9)

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2014 року у справі №200/15389/14-а(2а/200/470/14) у задоволені позову відмовлено. (Суддя- Шевцова Т.В.)(а.с.19-21)

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що у трудовій книжці Позивача відсутні відомості про користування пільгами в період роботи з 22.03.1991 року по 01.05.1995 року в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, крім того, строкові трудові договори, не було укладено.

Позивач - ОСОБА_1, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції у даній адміністративній справі, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2014 року у справі № 200/15389/14-а(2а/200/470/14) та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Позивач зазначає, що нормами міжнародних угод, підписаними між Україною та РФ, передбачено, що пільговий стаж, набутий на території однієї з цих держав, визнається іншою державою. Наданих ним документів достатньо для висновку про те, що працюючи в районі, прирівняному до районів Крайньої Півночі, він користався пільгами, передбаченими Указом Президії ВР СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а отже має право на пенсію з урахуванням розміру заробітної плати за період роботи в районі, прирівняному до районів Крайньої Півночі, що включає суми районного коефіцієнту та північної надбавки за період роботи з 20.03.1991р. по 01.05.1995р..

10 грудня 2014 року за вх. № 62295/14 на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від Відповідача по справі надійшли заперечення в яких він зазначає, що пенсія ОСОБА_1 нарахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства України.

Третя особа про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, до судового засідання не прибула, про причини неявки суду не сповістила.

За таких обставин, з урахуванням думки сторін по справі, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутністю третьої особи.

Позивач у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі за обставин, викладених у ній, просив скасувати постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 вересня 2014 року та винести нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях Відповідача на апеляційну скаргу, та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 26.09.2014 року без змін.

Заслухавши у судовому засіданні Позивача та представника Відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 04.03.2014 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про перерахунок призначеної пенсії за віком виходячи з заробітної плати з урахуванням північної надбавки та районного коефіцієнту, оскільки працював в районі, прирівняному до районів Крайньої півночі. До заяви додав трудову книжку, архівну довідку Адміністрації Муніципальної освіти «Среднеканский район» Магаданської області, що уточнює особливий характер роботи та про нараховану заробітну плату. Листом відповідача від 31.03.2014 року в перерахунку пенсії йому відмовлено, з посиланням на відсутність підстав для перерахунку.

Позивач з відмовою не згоден, оскільки спірне питання врегульовано не тільки чинним національним законодавством, а й законодавством Російської Федерації. Зазначення в довідці про заробітну плату вартості одного трудодня нічим не передбачено, тому такі зауваження Відповідача також неправомірні. Пенсію отримує з 2002 року за віком. Працюючи в районі, прирівняному до районів Крайньої Півночі з 20.03.1991 року по 01.05.1995 року користувався пільгами, передбаченими Указом Президії ВР СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої півночі».

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Позивач з 2002 року перебуває на обліку в УПФ Бабушкінського району м. Дніпропетровська та отримує пенсію за віком.

Згідно копії трудової книжки, з 29.03.1991 року по 01.05.1995 року Позивач працював в старательській артелі «ім..22 з'їзду КПСС» Середньоканського гірничо-збагачувального комбінату, який з 20.02.1992 року перейменований в старательську артіль «геологічну», а з 19.04.1993 року в ТОВ «Старательська артіль «Геологічна». (довідка №Б-7 від 29.01.2014 року).

Відповідно до довідки №Б-6 від 29.01.2014 року, виданої архівним відділом Адміністрації Муніципальної освіти «Середньоканський район» Магаданської області Російської Федерації, останній працював в старательській артілі «ім..22 з'їзду КПСС» з 20.03.1991 року по 01.05.1995 року, наведено його заробітну плату за кожен промсезон в роках, без зазначення помісячної, поденної чи погодинної заробітної плати.

31.03.2014 року листом Відповідача №765/10-20 відмовлено Позивачу у перерахунку призначеної за віком пенсії, мотивуючи відмому тим, що діючим законодавством не передбачено обчислення пенсії із заробітної плати з урахуванням районних коефіцієнтів та північних надбавок за період з 01.01.1992 року, крім того, в наданій Позивачем довідці не зазначено вартість одного трудодня, північні надбавки та районний коефіцієнт в довідці не зазначенні.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, колегія суддів зважує на те, що, пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Отже, пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Таким чином, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено, що пільги по обчисленню стажу роботи (один рік за півтора) надавались переведеним, направленим або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і місцевості, прирівняні до цих районів, з інших місцевостей країни, за умови, що вказані працівники заключили трудові договори на роботу в цих районах на термін п'ять років.

Пунктом 4 цього Указу було передбачено виплати працівникам, за умови переукладення ними першого трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, одноразову допомогу в розмірі середньомісячного заробітку без врахування районного коефіцієнта, винагороду за вислугу років і надбавок за роботу в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено термін трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з п'яти до трьох років.

До того ж, постановлено надавати передбачені вказаною статтею пільги також особам, які прибули в ці райони і місцевості за власною ініціативою, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Отже, обов'язковою умовою для підтвердження пільгового стажу є наявність не тільки трудової книжки з відповідними записами про роботу в районах Крайньої Півночі (або трудового договору, або довідки), але й відомостей про користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відмовляючи в задоволенні апеляційних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що документів, які б підтверджували виплату Позивачу, поряд з заробітною платою, районного коефіцієнту та північної надбавки Позивачем не надано.

Відповідно до ч.1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення по суді заявлених апеляційних вимог колегія суддів виходить з того, що у трудовій книжці Позивача відсутні відомості про користування ним пільгами в період роботи з 20.03.1991 року по 01.05.1995 року в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, строкові трудові договори не укладались, інших доказів про користування пільгами Позивачем не надано, колегія суддів приходить до висновку про правомірність відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи, що судом першої інстанції під час розгляду справи було об'єктивно, повно та всебічно з'ясовано усі обставини справи, які доведені належними доказами, яким надана вірна оцінка, порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови судовою колегією не було встановлено, колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції від 26 вересня 2014 року у даній справі залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Позивача спростовуються дослідженими судом належними письмовими доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160,196,198,200,205,206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2014 року по справі №200/15389/14-а, 2а/200/470/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 06 квітня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна