Справа № 804/9407/14
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2015 рокусправа № 804/9407/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року у справі №804/9407/14
за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод»
до про Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області визнання нечинним рішення, -
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський трубний завод» (далі по тексту - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач), в якому, з урахуванням уточнення вимог, просило визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 20 червня 2014 року № .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі №804/9407/14.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зазначив, що у нього існували законні підстави для формування податкового кредиту, який підтверджено належним чином зареєстрованими податковими накладними, по яким постачальниками в повному обсязі відображені податкові зобов'язання у відповідних звітних періодах. Висновки перевіряючих, наведені в акті перевірки, є хибними і не відповідають діючому законодавству та фактичним обставинам.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року у справі №804/9407/14 адміністративний позов задоволено. (суддя - Захарчук Н.В.)

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що податковим органом не доведено правомірність свого рішення.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року у справі №804/9407/14 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що за результатами проведеної перевірки встановлено порушення заповнення податкових накладних контрагентами Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод», за якими сформовано податковий кредит за період січень 2014 року.

Представником Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у судовому засіданні заявлено клопотання про здійснення процесуального правонаступництва, а саме заміну відповідача - Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на його правонаступника - Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

У судовому засіданні, колегія суддів, з урахуванням положень ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалила здійснити процесуальне правонаступництво у даній адміністративній справі, а саме замінити Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року у справі №804/9407/14 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечували, просили залишити без змін оскаржувану постанову суду.

Згідно частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін по справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, в період з 24 квітня 2014 року по 19 травня 2014 року посадовою особою відповідача було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2014 року, результати якої оформлено актом №656/15-1/05393122 від 26 травня 2014 року.

20 червня 2014 року на підставі даного акту перевірки податковим органом по відношенню до позивача прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 1 499 513 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 749 756,5 грн.

Відповідач в акті перевірки зазначає про встановлення порушення заповнення податкових накладних контрагентами ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», якими надано податковий кредит за січень 2014 року.

Згідно із п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках, зокрема, такі обов'язкові реквізити: ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до п. 12 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.11 N 1379 (далі по тексту - Порядок), в податковій накладній зазначаються, зокрема: у графі 7 - ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування ПДВ; у графі 8 - база оподаткування товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню ПДВ за основною ставкою - 20 відсотків; у графі 9 - база оподаткування при здійсненні операцій на митній території України з постачання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню ПДВ за нульовою ставкою (згідно з ПКУ); у графі 10 - база оподаткування при здійсненні експортних операцій, які підлягають оподаткуванню ПДВ за нульовою ставкою (пп. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 ПКУ); у графі 11 - база оподаткування товарів/послуг, які звільнені від оподаткування відповідно до ст. 197 ПКУ та підр. 2 р. XX «Перехідні положення» ПКУ; у графі 12 - загальна сума коштів, що підлягає сплаті.)

У відповідності до статті 198.3 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної вартості) товарів та послуг у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях.

Судом встановлено, що зазначені в акті перевірки податкові накладні, відносно яких відповідачем зроблений висновок щодо заповнення з порушенням порядку заповнення податкових накладних в частині невірного розрахунку, оформлені постачальниками в повній відповідності з нормами Податкового кодексу України та нормами чинного законодавства, податкові накладні містять всі необхідні реквізити, належним порядком зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при оцінці належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків, перевагу необхідно надавати змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Перевіркою встановлено порушення складання податкових накладних ТОВ «УКРТЕХПРОМ» () № 1 від 16.01.2014р. на загальну суму 19440,00 грн., у тому числі ПДВ - 3240,00 грн. (стор.13 акту) та ДП «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ РЕГІОНАЛЬНИЙ ДЕРЖАВНИЙ ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР СТАНДАРТИЗАЦІЇ, МЕТРОЛОГІЇ ТА СЕРТИФІКАЦІЇ» () № 915 від 24.01.2014р. на загальну суму 703,08 грн., в тому числі ПДВ - 117,18грн., № 918 від 24.01.2014р. на загальну суму 940,80грн., в тому числі ПДВ - 156,80грн., №929 від 24.01.2014р. на загальну суму 2116,80грн., в тому числі ПДВ - 352,80 грн. в частини дотримання правил оформлення податкових накладних згідно абз. 3 п. 2 Порядку заповнення податкових накладних № 1379 від 01.11.2011р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що порушенням порядку заповнення податкової накладної вважатиметься відсутність у податковій накладній хоча б одного показника, який є обов'язковим реквізитом податкової накладної (перераховані у підпунктах «а» - «і» пункту 201.1 статті 201 розділу V Кодексу). Недотримання правила щодо вирівнювання реквізитів заголовної частини податкової накладної по правій межі поля, не є підставою для виключення податкової накладної зі складу податкового кредиту.

Перевіркою встановлено порушення заповнення податкової накладної ПРаТ «ФАРЛЕП-ІНВЕСТ» центральна філія ПРаТ «ФАРЛЕП-ІНВЕСТ» () № 6005642/О6 від 31.01.2014р. на загальну суму 225,80грн., у тому числі ПДВ - 37,63грн. згідно п. 12.4 та п. 12.5 Порядку заповнення податкових накладних № 1379 від 01.11.2011р.

Згідно договору про надання послуг між ПАТ «ДТЗ» та ПРаТ «ФАРЛЕП-ІНВЕСТ» центральна філія ПРаТ «ФАРЛЕП-ІНВЕСТ» предметом договору є надання телекомунікаційних послуг, одиницею виміру яких є «послуга» за звітний період - місяць. У пункті 12.4 Порядку № 1379 не перелічені всі показники, якими може вимірюватися певна кількість товарів та послуг, а лише декілька прикладів з позначкою «тощо». Тобто даний ряд одиниць вимірювання має продовження.

Згідно п. 12.5 Порядку у графу 6 вносяться дані про кількість наданих послуг. Згідно договору про надання послуг між ПАТ «ДТЗ» та ПРаТ 2ФАРЛЕП-ІНВЕСТ» центральна філія ПРаТ "ФАРЛЕП-ІНВЕСТ" телекомунікаційні послуги надаються за один календарний місяць. Отже, кількість послуг за кожен місяць дорівнює « 1».

За даними перевірки податкових накладних, виписаних ПАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ ІМ. ПЕТРОВСЬКОГО» (), встановлено, що в них вказано вид цивільно-правового договору як «господарський договір».

Разом з тим, порушенням порядку заповнення податкової накладної вважатиметься перш за все відсутність у податковій накладній хоча б одного показника, який є обов'язковим реквізитом податкової накладної (перераховані у підпунктах «а»-«і» пункту 201.1 статті 201 розділу V Кодексу), а також невідповідність показників, зазначених у податковій накладній, умовам поставки (ціна, вартість, номенклатура, кількість товару тощо). Будь-які інші порушення не призводять до визнання податкової накладної недійсною, оскільки, як вже було зазначено, при оцінці належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків, перевагу необхідно надавати змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Також відповідно до акту перевірки, в податкових накладних ТОВ «ПМТЗ «ІНЖЕНЕРНИЙ ЦЕНТР «РЕАГЕНТ» () та ПП «ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА "КАНЦЛЕР» () встановлено порушення заповнення в частині «Вид цивільно-правого договору». У даному обов'язковому реквізиті зазначено «договір купівлі-продажу» замість укладеного «договору поставки».

Судом першої інстанції правомірно вказано, що відповідно до Цивільного кодексу України договір поставки є різновидом договору купівлі-продажу, оскільки положення про нього включені до глави 54 «Купівля-продаж». Згідно предмету договору і договір поставки і договір купівлі-продажу юридично опосередковують платно - грошову реалізацію майна, яка за своїй економічної суті не що інше, як купівля-продаж.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вастберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» суд зазначив, що «… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що відповідачем не доведено законність і обґрунтованість податкового повідомлення-рішення від 20 червня 2014 року № .

За даних обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 30 липня 2014 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року у справі №804/9407/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 14 квітня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна