Справа № 353/1430/14-а,2-а/353/51/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 р. Справа № 876/358/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Глушка І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області на постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити грошову допомогу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 03.12.2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області зарахувати період навчання в клінічній ординатурі до спеціального страхового стажу з 01.09.1984 року по 30.08.1986 року, та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 пенсій станом на день призначення 04.07.2014 року.

Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2014 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позову, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в Тлумацькому районі Івано-Франківської області і з 04.07.2014 року отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1, ОСОБА_2 з 01.08.1978 року по 31.08.1984 року працював на посаді лікаря-інтерна та лікаря-онколога в Городенківській центральній районній лікарні; з 02.09.1986 року по 14.11.2000 року - на посаді лікаря-травматолога та заступника головного лікаря Городенківської центральної районні лікарні; з 15.11.2000 року і по даний час працює на посаді головного лікаря Тлумацької ЦРЛ. В період з 01.09.1984 року по 30.08.1986 року навчався в клінічній ординатурі на кафедрі травматології, ортопедії і військово-польової хірургії Івано-Франківського медичного інституту (трудова книжка а.с. 5) та одночасно з 21.11.1984 року по 15.07.1985 року і з 04.11.1985 року по 30.08.1986 року займав посаду асистента кафедри травматології, ортопедії та ВПХ з погодинною оплатою праці. Під час проходження клінічної ординатури на кафедрі травматології, ортопедії і військово-польової хірургії Івано-Франківського медичного інституту, позивач згідно з функціональними обов'язками лікаря-травматолога вів хворих, оперував, займався науковою діяльністю. Вказані обставини підтверджуються довідкою Івано-Франківського національного медичного університету № 562 від 23.10.2014 року (а.с. 7) та довідкою про заробіток для обчислення пенсій Івано-Франківського національного медичного університету № 02.5274 від 18.09.2014 року (а.с. 97), з яких вбачається, що позивачу нараховувалась заробітна плата, з якої сплачувались необхідні податки та збори.

Згідно з п. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених вказаним Законом.

При цьому, види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначені ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до п.7-1 «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх 10 місячних пенсій на день призначення.

21.10.2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі із заявою про надання йому пояснень щодо того, чому йому не зараховано при призначенні пенсії усього стажу за фахом.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі від 28.10.2014 року за № 149/Б-15 позивачу відмовлено в зарахуванні навчання в клінічній ординатурі на кафедрі травматології, ортопедії і військово-польової хірургії Івано-Франківського медичного інституту з 01.09.1984 року по 30.08.1986 року до стажу роботи за фахом, оскільки навчання лікаря в клінічній ординатурі медичного інституту не значиться в розділі 2 «Охорона здоров'я» Переліку закладів і установ освіти охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, а тому не враховується до спеціального страхового стажу для виплати грошової допомоги згідно з п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». До страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу, на день досягнення ним пенсійного віку, було враховано лише період роботи, що в загальному підсумку становить 33 роки 11 місяців 3 дні.

Відповідно до законодавства України та наявних матеріалів справи, до даних правовідносин застосовуються норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про пенсійне забезпечення», норми Порядку обчислення стажу, що дає право на призначення допомоги та її виплати, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року №1191, Положення про клінічну ординатуру, затвердженого наказом МОЗ від 29.01.1998 року № 12, Постанова КМУ № 909 від 04.11.1993 року «Про перелік закладів установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Порядком обчислення стажу, що дає право на призначення допомоги та її виплати, затвердженим постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1191, передбачено, що до страхового стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, зараховується період роботи в закладах і установах державної та комунальної форми власності на посадах, передбачених Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993 року № 909. Згідно Примітки 1-1 вказаного Переліку, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працюють у навчальних закладах і установах, перелічених у розділі « 1. Освіта», відносяться до числа осіб, що мають право на пенсію за вислугу років.

У Положенні про клінічну ординатуру, затвердженому наказом МОЗ від 29.01.1998 року № 12 визначено, що клінічна ординатура є вищою формою підвищення кваліфікації лікарів-спеціалістів з певного фаху у вищих медичних закладах освіти ІІІ-ІV рівнів акредитації, закладах післядипломної освіти, клінічних науково-дослідних інститутах, центрах та набутого досвіду практичної роботи лікарем-спеціалістом з певного фаху.

Пунктом 4.12 цього Положення прямо передбачено, що термін навчання в клінічній ординатурі зараховується лікарю до його загального трудового стажу та стажу роботи за фахом.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що період навчання позивача в клінічній ординатурі входить до спеціального трудового стажу, що визначає право на пенсію за вислугу років та на виплату грошової допомоги.

А тому колегія суддів дійшла висновку, що період навчання в клінічній ординатурі на кафедрі травматології, ортопедії і військової хірургії Івано-Франківського медичного інституту з 01.09.1984 року по 30.08.1986 року (1 рік 11 місяців 30 днів) зараховується в спеціальний страховий стаж, який дає лікарю право на пенсію за вислугу років та на виплату при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області - залишити без задоволення.

Постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2014 року у справі №3453/1430/14-а провадження № 2-а/353/51/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

І.В. Глушко