Справа № 815/1764/15
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1764/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.01.2015 року № 18 та № 19 (форми «Ш»), -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» (надалі по тексту - позивач або ПАТ «Гемопласт») звернулося до суду з позовом до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України (надалі по тексту - відповідач або Південна митниця Міндоходів), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.01.2015 року № 18 (форма «Ш») про визначення податкового зобов'язання за штрафними санкціями у вигляді сплати 20 % штрафу у розмірі 17 557,59 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.01.2015 року № 19 (форма «Ш») про визначення суми грошового зобов'язання за штрафними санкціями у вигляді сплати 20 % штрафу у розмірі 3 511,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач в цілому зазначив, що підставою для висновків Південної митниці Міндоходів щодо нарахування штрафних санкцій стало нібито порушення позивачем строків оплати суми заборгованості у розмірі 105 345,53 грн., що виникла за податковими повідомленнями-рішеннями від 19.06.2012 року № 120 та № 121. Проте позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 28.01.2015 року №№ 18, 19 про нарахування штрафних санкцій загальним розміром 21 069,11 грн. є незаконними, та мають бути скасовані з огляду на те, що ПАТ «Гемопласт» у передбачений чинним законодавством України спосіб в період з 19.06.2012 року по 16.01.2015 року здійснювало оскарження податкових повідомлень-рішень від 19.06.2012 року №№ 120 та 121, тим самим залишаючи грошові зобов'язання у розмірі 105 345,53 грн. неузгодженими, а тому нарахування Південною митницею Міндоходів штрафних санкцій за нібито порушення строків їх оплати є, на думку позивача, незаконним.

Представник позивача у судове засідання призначене на 09.04.2015 року о 16:30 год. не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від голови правління ПАТ «Гемопласт» до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника ПАТ «Гемопласт» в порядку письмового провадження.

Представники відповідача у судове засідання з'явилися, відносно задоволення позову заперечували. Від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на адміністративний позов в яких відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні даного позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог ПАТ «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт».

Суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України врегульовано відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Судом встановлено, що З 27.03.2012 року по 24.04.2012 року, відповідно до вимог ст. 69 Митного кодексу України від 11.07.2002 року № 92-ІV, Порядку проведення митними органами невиїзних документальних перевірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 року № 71, та на підставі наказів Південної митниці від 23.03.2012 року № 290 «Про створення робочої групи» та від 17.04.2012 року № 382 «Про внесення змін до наказу Південної митниці від 23.03.2012 року № 290 «Про створення робочої групи», робочою групою у складі службових осіб Південної митниці проведено невиїзну документальну перевірку стану дотримання законодавства України з питань митної справи ПАТ «Гемопласт» на предмет своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів при митному оформленні в зоні діяльності Південної митниці товарів: «Обладнання для збирання шприців об'ємом 2 мл» та «Обладнання для збирання шприців об'ємом 5 мл», за кодом згідно з УКТЗЕД за період з 15.05.2009 року по 22.03.2012 року, за результатами якої складено акт про проведення невиїзної документальної перевірки стану дотримання законодавства з питань митної справи ПАТ «Гемопласт» № 0030/12/500000000/ від 28 квітня 2012 року.

На підставі зазначеного акту перевірки Південною митницею були винесені податкові повідомлення-рішення від 19.06.2012 року: № 120, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій) за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності, на загальну суму 87787,94 грн., в тому числі за основним платежем - 58525,29 грн., за штрафними санкціями - 29262,65 грн. та № 121, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій) за платежем: податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності, на загальну суму 17557,59 грн., в тому числі за основним платежем - 11705,06 грн., за штрафними санкціями - 5852,53 грн.

28 січня 2015 року Південною митницею Міндоходів були винесені податкові повідомлення-рішення форми «Ш» № 18, яким за порушення граничного строку сплати узгодженого грошового зобов'язання в розмірі 87787,94 грн. позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 17 557,59 грн. за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання (а.с. 11) та № 19, яким за порушення граничного строку сплати узгодженого грошового зобов'язання в розмірі 17 557,59 грн. позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 3511,52 грн. за платежем: податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами господарювання (а.с. 12).

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями щодо нарахування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгоджених грошових зобов'язань № 18 та № 19 форми «Ш» від 28.01.2015 року, ТОВ «Гемопласт» оскаржило їх у судовому порядку, вимагаючи визнання їх протиправними та скасування.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначені податкові повідомлення-рішення обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Вирішуючи спір по суті, суд, керується частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно вимог ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та ст. 9 КАС України, якою передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та Законів України.

Відповідно до Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

У відповідності до положень п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Абзацом 1 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 статті 56 Податкового кодексу України зазначено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Абзацом 3 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Судом встановлено, що позивач звертався із заявою від 05.07.2012 року №01/1519 до Держмитслужби України про оскарженню вказаних вище податкових повідомлень-рішень від 19.06.2012 року №№ 120 та 121.

Рішенням про результати розгляду скарги від 25.07.2012 року № 11.1/.1.2-15.1/8488 Держмитслужба України залишила податкові повідомлення-рішення Південної митниці від 19.06.2012 року №№ 120 та 121 без змін, а скаргу ПАТ «Гемопласт» - без задоволення.

Враховуючи викладене, із прийняттям Держмитслужбою України зазначеного рішення процедура адміністративного оскарження є завершеною.

Разом з тим, абзацами 1,2 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Судом встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від

27.08.2014 року у справі № 1570/4763/2012 в задоволенні адміністративного позову ПАТ «Гемопласт» до Південної митниці Міндоходів про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень від 19.06.2012 року №№ 120 та 121 відмовлено (а.с. 40-54).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 року у справі № 1570/4763/2012 апеляційну скаргу ПАТ «Гемопласт» залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27.08.2014 року у цій справі - без змін (а.с. 55-60).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.12.2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ «Гемопласт» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року (а.с. 61).

Частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть учать у справі.

Отже, ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 року у справі № 1570/4763/2012, якою апеляційну скаргу ПАТ «Гемопласт» залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27.08.2014 року у цій справі - без змін набрала законної сили 18.11.2014 року.

Абзацом 4 пункту 56.18 статті 56 встановлено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відтак, починаючи з 18.11.2014 року прийняті Південною митницею податкові повідомлення-рішення від 19.06.2012 року № 120та№ 121 вважаються узгодженими.

Абзацом 2 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Таким чином, судом встановлено, що граничним терміном сплати визначеного митницею грошового зобов'язання є 28.11.2014 року.

Враховуючи, що після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми грошового зобов'язання, встановленого п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, ПАТ «Гемопласт» не погасив суму заборгованості, визначеної вказаними податковими повідомленнями-рішеннями від 19.06.2012 року №№ 120 та 121, у відповідності до Порядку надіслання органам державної податкової служби подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків та інформації про скасування або зміну суми нарахованого грошового зобов'язання, а також форми зазначеного подання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1237, після надходження до митниці ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 року у справі № 1570/4763/2012, для формування та пред'явлення податкових вимог з метою вжиття заходів з погашення податкового боргу платника податків митницею листом від 05.12.2014 року № 17411/15-70-52 до Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ Міидоходів в Одеській області були надіслані подання від 05.12.2014 року № 107 та № 108 та розрахунок податкового боргу (а.с. 86-90).

Судом встановлено, що у подальшому ПАТ «Гемопласт» платіжними дорученнями від 27.01.2015 року № 70 (ввізне мито - 57 789,94 грн.) та №71 (ПДВ - 17 557,59 грн.) суму податкового боргу у розмірі 105 345,53 грн. погашено у повному обсязі (а.с. 91).

Враховуючи, що сума заборгованості сплачена платником податків із порушенням строку, встановленого пунктом 57.3 статті 57 Кодексу, ним сплачена також пеня, нарахована згідно положень п.п. 129.1.1 п.129.1 ст.129 Кодексу.

Судом встановлено, що сума пені у розмірі 2 812,30 грн. була сплачена платником податків ПАТ «Гемопласт» до держбюджету за платіжними дорученнями від 27.01.2015 року № 70 (ввізне мито - 2 343,58 грн.) та № 71 (ПДВ - 468,72 грн.).

У зв'язку із зазначеним відповідно до підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України листом митниці від 29.01.2015 року №29/15-70-52 подання від 05.12.2014 року № 107, № 108 (вих. № 17411/15-70-52 від 05.12.2014 року) були відкликані (а.с. 92).

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Враховуючи, що від дати, що є граничним терміном сплати узгодженого податкового боргу (28.11.2014 року) до дати оплати вказаного податкового боргу (27.01.2015 року) пройшло більше 30-ти календарних днів, відповідно до вимог п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, суд вважає, що Південною митницею ПАТ «Гемопласт» правомірно нараховано штраф у розмірі 21 069,11 грн., що становить 20% від погашеної суми податкового боргу у розмірі 105 345,53 грн. та прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 28.01.2015 року № 18 та № 19 форми «Ш».

Також суд зазначає, що наказом Державної митної служби України від 11.05.2006 року №370,зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.05.2006 року за №614/12488 затверджено Порядок дій митних органів при несвоєчасному погашенні платниками податків податкових зобов'язань (далі - Порядок №370).

У відповідності до положень п. 4.1 цього Порядку якщо платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом установлених законодавством строків, то такий платник податків зобов'язаний сплатити штрафні санкції відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Згідно з п. 4.2 Порядку №370, у разі виявлення митним органом факту порушення платником податків строків сплати узгодженого податкового зобов'язання складається акт довільної форми. Сума штрафних санкцій, зазначених у пункті 4.1 цього Порядку, розраховується на день фактичного погашення податкового боргу (частини податкового боргу).

Відповідно до акта, зазначеного в абзаці першому п. 4.2 Порядку № 370, відділом митних платежів митного органу не пізніше трьох робочих днів від дня складання цього акта складається та направляється-такому платнику податків податкове повідомлення за формою та згідно з вимогами, установленими Порядком підготовки та направлення митними органами податкових повідомлень платникам податків, установлення й експлуатації дощок податкових повідомлень, затвердженими наказом Державної митної служби України від 11.05.2006 року № 370.

Суд також зазначає, що застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов'язання до 01.01.2011 року було передбачено також п.п.17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а з 01.01.2011 року - ст. 126 Податкового кодексу України.

Таким чином, приписи Порядку №370 підлягають застосуванню до правовідносин із застосування митницею до платника податків штрафу за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов'язання.

Приписи Порядку № 370 при несвоєчасному погашенні платниками податків податкових зобов'язань є спеціальними нормами, що врегульовують саме правовідносини із застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов'язання і не суперечать законодавству, що було прийнято пізніше.

Судом встановлено, що про виявлення факту порушення платником податків - ПАТ «Гемопласт» строків сплати узгоджених податкових зобов'язань працівниками Південної митниці Міндоходів складено акт від 28.01.2015 № 3 (а.с. 93), яким встановлено факт несвоєчасної сплати податкового боргу, за результатами невиїзної документальної перевірки відповідно до положень підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, сума якого (боргу) включає суми донарахованих ввізного мита, ПДВ та суму штрафних санкцій, нарахованих згідно з пунктом 123.1 статті 132 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 28.01.2015 року № 18 та № 19 прийняті Південною митницею Міндоходів з дотриманням Порядку №370.

Крім того, відповідно до положень п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Суд зазначає, що зміст спірних податкових повідомлень-рішень відповідає вимогам, встановленим абзацом 2 пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України. До вказаних повідомлень-рішень Південною митницею додано розрахунок суми штрафу за порушення граничних строків сплати грошового зобов'язання платника податків ПАТ «Гемопласт» відповідно до абз. 3 п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України. Зазначені податкові повідомлення-рішення від 28.01.2015 року № 18 та № 19 форми «Ш» разом із супровідним листом від 28.01.2015 року №25/15-70-52 та розрахунком сум штрафу за порушення граничних строків сплати грошового зобов'язання направлені платнику податків засобами поштового зв'язку. Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення вказане поштове відправлення отримано ПАТ «Гемопласт» 06.02.2015 року (а.с. 94-95).

Таким чином, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд дійшов висновку про те, що спірні податкові повідомлення-рішення від 28.01.2015 року № 18 та № 19 прийнято Південною митницею Міндоходів на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, при цьому права та законні інтереси позивача порушено не було.

З огляду на викладене, на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Також суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з позивача решту суми судового збору пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.01.2015 року № 18 та № 19 (форми «Ш») - відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» () на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 644,30 гривень (одна тисяча шістсот сорок чотири грн. 30 коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.О. Cтефанов