Справа № 815/7158/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7158/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року

10год.30хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Слободянюка К.С.

За участю сторін:

Від позивача: Яцевич О.С. - за довіреністю

Від відповідача: Оліфер А.М. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство", в якій позивач просить суд скасувати рішення СПДІ з ОВП у м. Одесі МГУ Міндоходів про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 09.09.2014р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 жовтня 2014 року від СДПІ було отримано 20 (двадцять) рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 7 904 164,18 грн., у т.ч. і рішення № від 09.09.2014 року за період з 21.05.2013 року по 19.12.2013 року на загальну суму 584 732,00 грн. Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся 05.11.2014 року зі скаргою №ЮС-1692 до Міжрегіонального головного управління Міндоходів- Центрального офісу обслуговування великих платників, яка була отримана останнім 11.11.2014 року, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення.

15.12.2014 року ПрАТ "УДП" отримало від Міжрегіонального головного управління державної фіскальної служби України - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків (далі - МГУ ДФС - Центральний офіс з ОВП) рішення про результати розгляду скарги від 09.12.2014 року за вих. №22375/10/28-10-10-4-33, згідно до якого скаргу ПрАТ "УДП" - залишило без задоволення.

На думку позивача оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки відповідачем було пропущено двадцятиденний строк для прийняття вмотивованого рішення та надіслання на адресу заявника, що є підставою вважати скаргу позивача задоволеною у відповідності до ст.56 Податкового кодексу України, та п.7.2 Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду органами доходів і зборів, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.12.2013 року № 848.

Також, позивач зазначив, що рішення № від 09.09.2014 року було прийнято з порушенням норм Конституції України, інших нормативно-правових актів України, та зазначає що вказане рішення було складено за формою згідно з додатком №9 до Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", яка затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України №455 від 09.09.2013 року, що набрала чинність 01.10.2013 року, тому не діяла у період, за який нараховується штраф та пеня з 21.05.2013 до 19.12.2013 року. Позивач вважає що рішення про нарахування штрафу та пені за період з 21.05.2013 до 19.12.2013 року мало бути складено згідно діючої на той період інструкції №21-5 від 27.09.2010 року.

Крім того, позивач вказує, що при застосуванні до ПрАТ "УДП" штрафних санкцій СПДІ з ОВП у м. Одесі порушено строк прийняття рішення № від 09.09.2014 року. При застосуванні штрафів, зазначених у п.7.2.2. Інструкції № 21-5. Відповідно до п. 13 ст. 25 нарахування пені, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідногоплатежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. Виходячи з того що сума недоїмки була сплачена 19.12.2013 року, позивач вважає що прийняття рішення 09.09.2014 року (приблизно через 9-ть місяців) суперечить законодавству.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях. В обґрунтування своєї позиції вказав, що рішення СДПІ з ОВП у м. Одеса № 0 від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску винесено у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак є законним та обґрунтованим. Згідно картки даних особового зі сплати єдиного внеску ПрАТ "УДП" за період з 01.10.2013 року по 06.08.2014 року та листа управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі Одеської області №10051/02 від 30.04.2014 року у позивача рахувалась недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску за квітень 2013 року. 09.09.2014 року відповідачем прийнято рішення № 0 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у загальному розмірі 584 732,00 грн. за період з 21.05.2013 року по 19.12.2013 року. 05.11.2014 року ПрАТ "УДП" звернулось до Міжрегіонального головного управління Міндоходів зі скаргою на рішення Відповідача. Рішенням Міжрегіонального головного управління Міндоходів №22397/10/28-10-10-4-33 від 09.12.2014 року про результати розгляду скарги, рішення СДПІ з ОВП у м.Одеса № від 09.09.2014 року залишено без змін, а скаргу ПрАТ "УДП" залишено без задоволення.

З огляду приписи ч.4 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", строк розгляду скарги Позивача Міжрегіональним головним управління Міндоходів не порушено, а доводи Позивача щодо порушення Відповідачем порядку стягнення заборгованості та неправомірності прийнятого рішення спростовуються нормами п. 16 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", п. 7.13, п. 7.2 розділу VII Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 09 вересня 2014 року СДПІ було прийняте рішення № про нарахування ПрАТ "УДП" штрафу та пені у розмірі 584 732,00 грн. за період з 21.05.2013 року до 19.12.2013 року, на підставі частини десятої та пункту 2 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування. Оскаржуване рішення позивачем було отримано 27.10.2014 року

Не погоджуючись з означеним рішенням позивач 05.11.2014 року звернувся до МГУМ - Центрального офісу з ОВП зі скаргою № ЮС - 1692 на рішення № від 09.09.2014 року, яка була відправлена цінним листом з описом вкладення.

Вказана скарга була отримана МГУМ - Центральний офіс з ОВП 11.11.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

За результатами розгляду скарги позивача, 09.12.2014 року МГУМ - Центральний офіс з ОВП прийняв рішення №22375/10/28-10-10-4-33, яким скаргу ПрАТ "УДП" від 05.11.2014 року залишив без задоволення, а рішення без змін.

Згідно зі штампом поштового відділення зазначене рішення було відправлене на адресу ПрАТ "УДП" 09.12.2014 року, тобто через 28 днів після отримання СДПІ скарги позивача від 05.11.2014 року.

Позивач вважає, оскаржуване рішення протиправним, що стало підставою для звернення з вказаним позовом до суду про його скасування.

Суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ "УДП" є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами регламентовані Законом України від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон України № 2464-VI) якій відповідно до його преамбули визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Статтею 1 визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно ч.2 ст.6 Закону платник єдиного внеску, яким є позивач, зобов'язаний, крім іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 14 Закону України № 2464-VI визначені зобов'язання органів доходів і зборів, які зобов'язані, зокрема, здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закон.

Згідно ст.25 Закону під час здійснення контролю орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Судом встановлено, що рішенням відповідача № від 09.09.2014 року до позивача за несвоєчасну сплату єдиного внеску застосовані штраф у розмірі 192211,06грн. та нарахована пеня у розмірі 392620,94грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску за березень 2013 року, відповідно до розрахунку у матеріалах справи.

Ст. 25 Закону України № 2464-VI встановлено, що суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення. Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Порядок розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу затверджений наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року №452 (далі Порядок №452). Згідно п.1 Порядок визначає процедуру подання та розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених ч.10,11 ст.25 Закону України № 2464-VI.

Згідно п.4.1 розділу IV Порядку №452 орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Позивач стверджує, що відповідачем порушено строк та форму прийняття рішення, не оспорюючи суми недоїмки та обґрунтованість розрахунку штрафу та пені.

Судом встановлено, що МГУМ - Центральний офіс з ОВП направило відповідь позивачу на його скаргу 09.12.2014 року, тобто у встановлений законодавством 30-дений строк, якій розраховується з наступного за днем отримання скарги.

Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо пропущення МГУМ - Центральний офіс з ОВП 20-денного строку надання відповіді на його скаргу, оскільки позивач обґрунтовуючи ці доводи помилково посилається на Порядок оформлення і подання скарг платниками податків, їх розгляду органами доходів і зборів, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.12.2013 року № 848 (далі Порядок №848), якій відповідно до п.1.1,1.2 розроблений на підставі ст.ст.19-1,55,56 ПКУ, ст.24 Митного кодексу України і визначає процедуру оскарження платником податків податкових повідомлень-рішень або інших рішень органів доходів і зборів під час адміністративного оскарження, та відповідно до п.1.3 не застосовується при оскарженні рішень органів доходів і зборів, якщо спеціальним законом встановлено інший порядок оскарження таких рішень.

Таким чином Порядок №848 регламентує правовідносини між суб'єктами господарювання та органами доходів ї зборів щодо оскарження рішень у сфері податкового та митного законодавства, та не регламентує ці відносини щодо сплати та оскарження єдиного внеску. Правовідносини у сфері сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування між платником такого внеску та органом доходів і зборів як контролюючим органом регламентовано Законом України № 2464-VI, Інструкцією "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", яка затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України №455 від 09.09.2013 року, що набрала чинність 01.10.2013 року (далі Інструкція №455) та Порядком №452 щодо розгляду скарг платника єдиного внеску на вимоги та рішення органу доходів і зборів.

Також суд не приймає до уваги доводи позивача, викладені ним в обґрунтування позовних вимог щодо скасування рішення № з посиланням на те, що вказане рішення було прийняте 09.09.2014 року (приблизно через 9-ть місяців) після сплати 19.12.2013 року суми недоїмки, оскільки законодавством (Законом України № 2464-VI, Інструкцією №455) не встановлені строки прийняття вказаних рішень контролюючим органом, а лише встановлено, що рішення приймається після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний період, за який сплачується єдиний внесок, незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період, та нарахування пені, відповідно до п. 13 ст. 25 Закону, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. Зазначені вимоги законодавства дотримані відповідачем при прийнятті рішення № від 09.09.2014 року, зворотнє позивачем не обгрунтовано.

Також суд не приймає до уваги посилання позивача як на підставу скасування рішення складення його за формою згідно з додатком №9 до Інструкції №455, що набрала чинність 01.10.2013 року, а не згідно діючої на період виникнення недоїмки зі сплати єдиного внеску Інструкції №21-5 від 27.09.2010 року, оскільки вказана норма не є нормою матеріального права, а регламентує повноваження та процесуальні дії податкового органу, як суб'єкта владних повноважень, який повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які встановлені законодавством, а тому зазначена норма повинна застосовуватися на час здійснення розрахунку штрафу та пені та прийняття рішення про їх застосування.

При цьому суд враховує, що позивач не спростовує наявності недоїмки по сплаті єдиного внеску, а також розміру штрафу та пені нарахованих згідно рішення № від 09.09.2014 року, а також те, що згідно із п.7.13 Інструкції №455 строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову у зв'язку із правомірністю застосування до позивача штрафних санкцій та пені оскаржуваним рішенням.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у позові ПАТ "Українське Дунайське пароплавство" в повному обсязі.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписаний 14.04.2015 року

Суддя М.М. Аракелян

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення залишити без задоволення.

14 квітня 2015 року.