Справа № 201/5202/15-а
Суддя: Батманова В. В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №201/5202/15а
Провадження 2-а/201/58/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого судді - Батманової В.В.,

при секретарі - Гоц Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу № 4 роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Василенко Миколи Васильовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача до Інспектора ДПС взводу № 4 роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Василенко Миколи Васильовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови. Позивач в своєму позові посилається на те, що 15 березня 2015 року Інспектором ДПС взводу № 4 роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Василенко М.В. винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладено штраф. Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки відповідач не з'ясував правильно всі обставини події, протокол про адміністративне правопорушення складався з порушенням. Вважає дії, вчинені вказаним інспектором ДПС, протиправними і незаконними та просив визнати дії відповідача та постанову незаконними та скасувати вказану постанову про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим провести розгляд справи згідно ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали даної адміністративної справи, приходить до наступного висновку з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилався на норми Кодексу адміністративного судочинства України. За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. КАС України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії їй бездіяльності Конституцією чи іншими законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що 15 березня 2015 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол АП 1 № 100310 про адміністративне правопорушення і винесено постанову серії ПС 2 № 349474 по справі про адміністративне правопорушення, якою накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.. Вказана постанова відразу вручена позивачу з протоколом про адміністративне правопорушення.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до значення ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивачем по даній справі не пропущено строк для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, тому і не поставлене питання про поновлення процесуального строку для оскарження.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення. Згідно ст. 255 КУпАП уповноважені на ті посадові особи органів внутрішніх справ мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення Інспектором ДПС взводу № 4 роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Василенко М. В. не надано суду будь-яких доказів щодо правомірності винесеної зазначеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність (ст.280 КУпАП).

Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені у їх сукупності та враховуючи відсутність належних та достатніх доказів наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, що тягне за собою неправомірність дій, вчинених відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 70, 71, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу № 4 роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Василенко Миколи Васильовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправними дії Інспектора ДПС взводу № 4 роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Василенко Миколи Васильовичащодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Постанову серії ПС2 №349474 від 15 березня 2015 року, винесену інспектором ДПС взводу № 4 роти ДПС з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Василенко Миколою Васильовичем, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - Батманова В.В.