Справа № 819/109/15-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/109/15-a

27 лютого 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Жука А.В.

при секретарі судового засідання Порплиці Т.В.

за участю:

представника позивача - Козак Н.В.

представника выдповыдача - Савчук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом Підприємства "Пересувна механізована колона" Тернопільської облспоживспілки"

до Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції

про визнання дій відповідача незаконними, скасування постанов та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом звернулось Підприємство Пересувна механізована колона" Тернопільської облспоживспілки з позовом до першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання незаконними дій Державної виконавчої служби, скасування постанов про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №43610354 від 22.09.2014 та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 28.10.2014, а також про зобовязання відповідача повернути кошти в сумі 1530,49 гривень на рахунок позивача.

В обґрунтування позову зазначено, що Підприємство "Пересувна механізована колона" Тернопільської облспоживспілки не було у порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження" повідомлено про відкриття виконавчого провадження, а про відкрите виконавче провадження дізналось лише після отримання 04.11.2014 постанови про арешт коштів боржника від 28.10.2014, після чого 11.11.2014 (тобто в межах строку визначеного Законом України "Про виконавче провадження" для добровільного виконання судового рішення) перерахувало на користь УПФ України в м. Тернополі 14304,97 гривні заборгованості згідно платіжного доручення №93 від 11.11.2014, яке в той же день було представлено в Перший відділ ДВС Тернопільського МУЮ.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з мотивів наведених в письмовому запереченні, просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, повно і всебічно перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами судом встановлено наступні обставини.

16 червня 2014 року на підставі заяви управління ПФУ в м. Тернополі від 05.06.2014 старшим державним виконавцем Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №43610354 щодо примусового виконання виконавчого листа №819/640/14-а виданого 30.05.2014 Тернопільським окружним адміністративним судом про стягнення з Підприємства "Пересувна механізована колона" Тернопільської облспоживспілки боргу в користь УПФУ в м. Тернополі в сумі 14304,97 гривні , в якій визначено строк для добровільного виконання 22.06.2014(а.с. 51), яка згідно супровідного листа №19/18675-05 від 18.06.2014 направлена стягувачу та боржнику (а.с. 50).

22 вересня 2014 року першим відділом ДВС Тернопільського МУЮ винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №43610354, якою стягнуто з боржника виконавчий збір в сумі 1403,49 гривні (а.с. 55).

28 жовтня 2014 року першим відділом ДВС Тернопільського МУЮ винесено постанову про стягнення з боржника про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №43610354, якою стягнуто з боржника витрати в сумі 100,00 гривень (а.с. 57)

28 жовтня 2014 року першим відділом ДВС Тернопільського МУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №43610354 (а.с. 56) та постанову про арешт коштів боржника ВП №43610354 (а.с. 61), які з супровідним листом від 29.10.2014 (а.с. 60) направлено на адресу боржника 03.11.2014 рекомендованою кореспонденцією (а.с. 63).

05 листопада 2014 року позивачем на ім'я начальника Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції було подано скаргу на дії державного виконавця (а.с. 64), в якій зокрема зазначено що Підприємство "Пересувна механізована колона" Тернопільської облспоживспілки не отримувало постанову про відкриття виконавчого провадження, в зв'язку з чим просило надати постанову про відкриття виконавчого провадження та надати новий строк для добровільного виконання рішення суду.

13 листопада 2014 року Управління ПФУ в м. Тернополі листом №21482/10 повідомило перший відділ ДВС Тернопільського МУЮ, що заборгованість Підприємства "Пересувна механізована колона" Тернопільської облспоживспілки в сумі 14304,97 згідно виконавчого листа №819/640/14-а від 30.05.2014 сплачена боржником повністю (а.с. 72).

19 листопада 2014 року Першим відділом ДВС Тернопільського МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №43610354 (а.с. 75).

При вирішенні по суті позовних вимог суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно вимог ч. ч. 2, 5 ст. 25 Закону України "Про відкриття виконавчого провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 1 статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами у справі, постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2014 ВП №43610354, всупереч вимог ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", на адресу боржника - Підприємства Пересувна механізована колона Тернопільської облспоживспілки, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення не направлялась.

Також з матеріалів справи слідує, що про існування виконавчого провадження позивач дізнався лише 04.11.2014, отримавши копію постанови про арешт арешт коштів боржника від 28.10.2014 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.10.2014 у виконавчому провадженні №ВП №43610354.

Взнавши про існування виконавчого провадження, позивач звернувся до начальника Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ із скаргою від 05.11.2014 на дії державного виконавця, в якій зокрема просив надати постанову про відкриття виконавчого провадження та визначити новий термін на добровільне виконання судового рішення.

Не зважаючи на вказані вище обставини, державний виконавець, не пересвідчившись в отриманні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.09.2014 в сумі 1403,49 гривень та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 28.10.2014 в сумі 100,00 гривень.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що державний виконавець при винесенні оскаржуваних постанов діяв всупереч вимог Закону України "Про виконавче провадження" зокрема, ст. ст. 6, 11, 31, 28, 41, зокрема не пересвідчився перед винесенням постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.09.2014 щодо належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, що потягнуло за собою порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача в частині добровільного виконання рішення суду у строк для добровільного виконання, в зв'язку з чим позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування постанов Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №43610354 від 22 вересня 2014 року та про про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №43610354 від 28 жовтня 2014 року слід задовольнити.

Задовольняючи позов в цій частині, суд також бере до уваги ту обставину, що платіжним дорученням №93 від 11.11.2014, тобто у семиденний строк з моменту коли дізналось про існування виконавчого провадження, Підприємство "Пересувна механізована колона Тернопільської облспоживспілки перерахувало на рахунок УПФУ в місті Тернополі 14304,97 гривні на виконання виконавчого листа №819/6401/14-а від 30.05.2014, про що УПФУ в м. Тернополі повідомило Перший відділ ДВС Тернопільського МУЮ 13.11.2014 листом №21482/10.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, та не заперечується сторонами, 18.11.2014 позивачем перераховано на рахунок Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ 1530,49 гривень виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, згідно платіжного доручення №99.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність постанов про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.09.2014 та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 28.10.2014 у ВП №43610354, суд приходить до внутрішнього переконання про необхідність повного захисту прав та інтересів позивача, в зв'язку з чим на думку суду і позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача повернути на користь Підприємства "Пересувна механізована колона Тернопільської Облспоживспілки кошти в сумі 1530,49 гривень також слід задовольнити.

В частині позовних вимог щодо визнання незаконними дій Державної виконавчої служби, суд не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки повноваження щодо стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій Законом України "Про виконавче провадження" віднесено до повноважень державного виконавця, а отже останній діяв на підставі та в межах повноважень наданих йому законом, в зв'язку з чим в цій частині позову слід відмовити.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При розгляді справи, суд перевіряє відповідність оскаржуваного рішення принципам, визначеним ч.3 ст.2 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши наявні матеріали та обставини справи, подані сторонами докази, а також норми що діяли на час правовідносин, що були предметом розгляду у даній справі суд прийшов до внутрішнього переконання, що відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваних постанов, позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підтверджені наявними у справі доказами, в зв'язку з чим позовні вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №43610354 від 22 вересня 2014 року.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №43610354 від 28 жовтня 2014 року.

4. Зобовязати Перший відділ Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції (, вул. Лисенка, 1, м. Тернопіль) повернути на користь Підприємства "Пересувна механізована колона Тернопільської Облспоживспілки (, вул. Тролейбусна, 11, м. Тернопіль) кошти в сумі 1530,49 гривень (одна тисяча п'ятсот тридцять гривень) перерахованих платіжним дорученням №99 від 18 листопада 2014.

5. В решті позовних вимог відмовити.

6. Повернути з Державного бюджету України на користь користь Підприємства "Пересувна механізована колона Тернопільської Облспоживспілки (, вул. Тролейбусна, 11, м. Тернопіль) суму судового збору в розмірі 255,78 гривень (двісті п'ятдесят п'ять гривень 78 копійок) сплаченого відповідно до платіжних доручень №36 від 16 січня 2015 року та №43 від 27 січня 2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

(в повному обсязі постанова складена та підписана 04.03.2015)

Головуючий суддя Жук А.В.

копія вірна

Суддя Жук А.В.