Справа № 195/2059/14-а (2а/195/8/15)
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2015 рокусправа № 195/2059/14-а (2а/195/8/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Мельника В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданнія в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області

на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року у справі № 195/2059/14-а (2а/195/8/15) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області про визнання рішення суб'єкта владних повноважень протиправним та зобов'язання вчинити певні дії щодо призначення (перерахунку) пенсії за віком на пільгових умовах, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області (далі - Відповідач), в якому просив визнати протиправним рішення комісії з призначення (перерахунку) пенсій Відповідача № 537 від 30.10.2014 р. щодо не призначення пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язати Відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, як електрозварнику, який працював на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає повне право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вимоги адміністративного позову обґрунтовував тим, що йому було неправомірно відмовлено у призначені пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на дату його звернення до пенсійного органу. Вважає, що відповідно до записів трудової книжки у повному обсязі підтверджується наявність у нього стажу, на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. (а.с.2-6)

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.

Постанова суду обґрунтована тим, що трудовий стаж Позивача на посадах газоелектрозварника та електрогазозварника підтверджується наявними записами у трудовій книжці, що у відповідності до приписів ст.. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є достатнім. При цьому атестація робочих місць електрогазозварників відповідно до законодавства, діючого на той час, не передбачалась. (а.с.41-45)

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказували на те, що згідно поданих документів станом дату подання заяви пільговий стаж, підтверджений документально, становив 7 років 7 місяців 19 днів, а саме - за період з 03.01.1985 р. по 21.08.1992 р. Період роботи Позивача з 21.08.1992 р. по 23.05.2001 р. зарахувати до пільгового стажу не видається за можливе, оскільки відомості про проведення атестації робочих місць за умовами праці ВАТ Томаківський «Агротехсервіс» в архівному відділі відсутні.(а.с.76-78)

ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначав, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і тільки за її відсутності або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, у зв'язку з чим вважає, що його пільговий стаж становить 16 років 5 місяців 21 день. Просив залишити без змін постанову суду першої інстанції та розглядати справу за його відсутності. (а.с.58-61)

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до Відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах (список №2) згідно п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Комісії з призначення (перерахунку) пенсій Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області № 537 від 30.10.2014 р. ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. (а.с.7-8)

Із вищевказаного рішення слідує, що станом на 30.10.2014 р. підтвердженого стажу не достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з огляду на відсутність відомостей про проведення атестації робочих місць за умовами праці ВАТ Томаківський «Агротехсервіс» в архівному відділі відсутні,у зв'язку з чим підтверджений Комісією стаж складає 7 років 7 місяців 19 днів.

Незгода Позивача з діями Відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язання вчинити такі дії і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що трудовий стаж Позивача на посадах газоелектрозварника та електрогазозварника підтверджується відповідним записами у трудовій книжці, що у відповідності до приписів ст.. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є достатнім. При цьому атестація робочих місць електрогазозварників відповідно до законодавства, діючого на той час, не передбачалась.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів трудової книжки ОСОБА_1 працював у ВАТ «Томаківський Агротехсервіс» з 03.01.1985 р. по 22.04.1986 р. на посаді газоелектрозварника та з 23.04.1986 р. по 23.05.2001 р. на посаді електрогазозварника. (а.с.11-13)

Розглядаючи питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та відмовляючи у задоволенні заяви Позивача, Відповідач прийшов до висновку про підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 у період з 03.01.1985 р. по 21.08.1992 р., оскільки після 21.08.1992 р. пільговий стаж підтверджується за наявності уточнюючої довідки та за результатами атестації робочих місць, в той час як відомості про проведення атестації робочих місць за умовами праці на ВАТ «Томаківський Агротехсервіс» у архівному відділі відсутні. (а.с.7-8)

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Вказана правова позиція наведена у постанові Верховного суду України від 10.09.2013 р. у справі № 21-183а13, рішення якого відповідно до приписів ст.. 244-3 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, документи на проведення атестації робочих місць після 21 серпня 1992 року у ліквідованому підприємстві ВАТ «Агротехсервіс» Томаківського району Дніпропетровської області до архівного підрозділу Мирівської сільської ради не передавались, що ОСОБА_1 спростовано не було. (а.с.17)

Слід зазначити, що Позивачем навіть не оскаржувалось рішення Комісії при Головному управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, яким йому відмовлено у підтвердженні пільгового стажу за період з 21 серпня 1992 року по 23 травня 2001 року та яке є обов'язковим для районного управління.

З огляду на наведене, колегія судів вважає, що відмова УПФУ у призначенні Позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є обґрунтованою та відповідає вимогам закону, оскільки зарахувати період роботи Позивача на підприємстві на посаді газоелектрозварника з 21 серпня 1992 року по 23 травня 2001 року до пільгового стажу не видається можливим внаслідок не проведення атестації цієї посади на підприємстві, що в свою чергу є підставою для відмови у заявленому позові.

Судом першої інстанції вищевказані обставини не були враховані, а наявним у справі доказам дана невірна правова оцінка, а тому, відповідно до положень статті 202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому колегія суддів зазначає, що Позивач не позбавлений права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах при досягнення 57 років, оскільки факт наявності у нього пільгового стажу 7 років 07 місяців 19 днів об'єктивно підтверджено матеріалами справи та визнано Відповідачем.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.. 205, 207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року у справі № 195/2059/14-а (2а/195/8/15) - скасувати та прийняти нову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко