Справа № 825/4046/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2015р. м. Київ К/800/61705/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014року

у справі №825/4046/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Територіальної державної інспекції з питань праці у Чернігівській області,

головного державного інспектора Територіальної державної інспекції з

питань праці у Чернігівській області Бурої О.І.

про визнання протиправними та скасування протоколу та припису, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Чернігівській області, головного державного інспектора Територіальної державної інспекції з питань праці у Чернігівській області Бурої О.І., в якому просив визнати протиправними та скасувати протокол про адміністративне правопорушення № 25-01-020/0934 від 13.09.2013 року та припис № 25-01-020/1055 від 13.09.2013 року.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2013року у справі №825/4046/13-а позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано припис № 25-01-020/1055 від 13.09.2013 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014року у справі №825/4046/13-а рішення суду першої інстанції в частині скасування припису щодо порушення ст. 96 КЗпП України - на підприємстві не дотримується міжпосадові співвідношення розмірів посадових окладів та порушення ст. 142 КЗпП України - трудовий розпорядок на підприємстві визначений правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджені директором одноосібно, без затвердження трудовим колективом скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову, якою у задоволенні цих позовних вимог відмовлено. В решті постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року залишено без змін.

При скасуванні рішення окружного адміністративного суду та ухваленні нового, суд апеляційної інстанції виходив з доведеності Інспекцією з питань праці порушення позивачем ст.ст. 96, 142 КЗпП України.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати вказану вище постанову апеляційного адміністративного суду, постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року залишити в силі.

Інспекція з питань праці подала до Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу, в якому наголошувала на відповідності судового рішення апеляційної інстанції обставинам справи та вимогам законодавства України, просила залишити касаційну скаргу без задоволення, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року - без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією з питань праці проведено перевірку ТОВ «Компанія електронне світло», директором якого є ОСОБА_4, щодо додержання законодавства про працю.

В ході проведення перевірки виявлені порушення вимог законодавства про працю та складений акт № 25-01-020/1076.

Згідно вказаного акту виявлено порушення пункту 2.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників - трудові книжки і вкладиші до них не заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами; порушення статті 96 КЗпП України - на підприємстві не дотримуються міжпосадові співвідношення розмірів посадових окладів; порушення статті 142 КЗпП України - трудовий розпорядок на підприємстві визначений правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджені директором одноосібно, без затвердження трудовим колективом.

13.09.2013 року відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення № 25-01-020/0934.

За результатами перевірки прийнято припис № 25-01-020/1055 від 13.09.2013, яким ОСОБА_4 зобов'язано: записи у трудових книжках проводити у відповідності до вимог пункту 2.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок; систему оплату праці привести у відповідність до вимог статті 96 КЗпП України; затвердити на підприємстві правила внутрішнього трудового розпорядку.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Згідно частин 1-4 статті 96 КЗпП України, основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники).

Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати.

Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником або уповноваженим ним органом згідно з тарифно-кваліфікаційним довідником за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником).

Відповідно до Методики визначення окладів відповідно посад (професій) на підприємстві ТОВ «Компанія електронне світло» на цьому підприємстві для кожної категорії працівників та професійно-посадових груп встановлені тарифні розряди та тарифні коефіцієнти. Для першого розряду складності на підприємстві встановлено оклад (тарифну ставку) у розмірі 1148 грн., інші оклади (ставки) розраховані множенням зазначеного окладу першого розряду на відповідний коефіцієнт. Так, для начальника господарства складського встановлено такі коефіцієнти: 1,015, 1,024, 1, 034, 1,042, 1,052, 1,06, а для налагоджувальника технологічного господарства: 1,015, 1,024, 1, 034, 1,042.

Вищенаведена Методика затверджена не була.

ТОВ «Компанія електронне світло» недотримано міжпосадове співвідношення розмірів посадових окладів

Відповідних доказів матеріали справи не містяться. Тому колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що в процесі розгляду справи доведено порушення позивачем ст.96 КЗпП України.

У відповідності до статті 142 КЗпП України, трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил.

З матеріалів справи вбачається, що Правила внутрішнього трудового розпорядку затверджені наказом директора ТОВ «Компанія електронне світло» №2 від 26.07.2011.

В ході проведення перевірки Інспекції з питань праці надано правила внутрішнього трудового розпорядку затверджені директором в односторонньому порядку (одноосібно) від 26.07.2011. В правилах внутрішнього трудового розпорядку не містилось відомостей про їх затвердження загальними зборами трудового колективу.

Встановленими обставинами підтверджено, що внутрішнього трудового розпорядку затверджені директором одноосібно, без затвердження трудовим колективом.

На підставі цього судова колегія касаційної інстанції вважає наявним порушення ст.142 КЗпП України.

ОСОБА_4 звертає увагу суду, що трудовий розпорядок доведено до працівників в усній формі. Однак, стаття 142 КЗпП України не передбачає таку форму затвердження трудового розпорядку як «усна».

Також ОСОБА_4 в касаційній скарзі наголошує, що його не зрозуміло, яким чином необхідно виконати спірний припис Інспекції з питань праці в частини порушення ст.ст. 96, 142 КЗпП України.

З цього приводу колегія суддів наголошує наступне.

Предметом спору в даній справі є правомірність прийняття відповідачем припису № 25-01-020/1055 від 13.09.2013 року. Питання виконання вказано припису виходить за межі позовних вимог та не може бути підставою для скасування вірного по суті рішення суду другої інстанції.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що апеляційним судом правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, воно ґрунтується на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014року у справі №825/4046/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: