Справа № 817/674/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/674/15

02 квітня 2015 р. 16год. 55хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Сало А.Б. (головуючий), суддів Кравчук Т.О. Гломба Ю.О. , за участю секретаря судового засідання Школяр О.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача1: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2
доМіністерства юстиції України
про визнання попередження про звільнення з займаної посади незаконним та його скасування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції Українипро визнання попередження про звільнення з займаної посади незаконним та його скасування.

Як вбачається з змісту заявленого позову, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати попередження її - начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області, про звільнення з займаної посади в зв'язку із впровадженням нової структури та штатної чисельності Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та скороченням посади начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області у разі відмови від погодження зайняти запропоновані їй посади начальника відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області або старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, додатково повідомила суду, що оскаржуване нею попередження прийняте з порушенням усіх принципів правомірності рішення суб'єкта владних повноважень визначених статтею 2 КАС України.

Вказане попередження прийняте без будь-якого скорочення посад Головного управління юстиції у Рівненській області. Окрім того, в попередженні, підписаному Міністром юстиції України, їй запропоновано посади, призначення на які здійснюється не Міністром юстиції. Поряд з тим, посада заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби є вакантною, однак не запропонована їй, як і будь які інші посади у Головному територіальному управлінні юстиції у Рівненській області, призначення на які здійснює Міністр юстиції України.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, проте надав суду письмові заперечення проти позову та клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що вказаний позов до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно частини другої вказаної статті КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з тим, відповідно до частини третьої вказаної вище статті КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Таким чином, вирішуючи переданий на розгляд суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась із позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов. Та наявність повноважень та правомірності дії відповідача в межах визначених ч.3 статті 2 КАС України.

Встановивши наявність у особи яка звернулась з позовом до суду, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання вказаного права (інтересу) і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

В свою чергу, відповідно до частини другої статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права, і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Усі рішення суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений законом.

Поряд з тим, оскаржуване позивачем Попередження не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні п. 1 частини 1 статті 17 КАС України і не тягне за собою зміну правових наслідків для позивача.

Попередження винесене відповідачем на підставі статті 49-2 КЗпП України не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, оскільки не змінюють правового становища позивача, пов'язаного із проходженням публічної служби.

Саме по собі Попередження, за своєю суттю є службовим документом та носієм доказової інформації. Відтак інформація, викладена у ньому, не є актом реалізації відповідачем повноважень у сфері управлінської діяльності у тому розумінні, в якому цей термін вжито в Кодексі адміністративного судочинства України, що виключає можливість перегляду цього акта адміністративним судом.

Відомості відображені у вказаному попередженні можуть і мають бути об'єктом дослідження і предметом доказування у справах про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень (наказу) прийнятого на його основі.

Таким чином, оскаржений позивачем акт неможливо вважати рішенням, що породжує, змінює або припиняє права та обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин, а відтак не підпадає під дію ст. 17 КАС України.

В свою чергу, захисту в порядку адміністративного судочинства підлягає виключно порушене право. За таких обставин, адміністративний позов позивача, в цій частині не підлягає до задоволення.

Поряд з тим, відповідно до статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи все вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання попередження про звільнення з займаної посади незаконним та скасування його відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий cуддя Сало А.Б.

Судді Кравчук Т.О.

Гломб Ю.О.