Справа № 2а-3063/12/2170
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 р. Справа № 2а-3063/12/2170

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 січня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВВ" до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкового повідомлення рішення, -

встановиЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВВВ" (далі - позивач, ТОВ) звернулось до суду із адміністративним позовом до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі - відповідач, ДПІ) про скасування податкового повідомлення - рішення від 11.04.2012р. № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем на 1972368,0 грн. та штрафними санкціями на 1023,00 грн.

Суд першої інстанції своєю постановою від 17 січня 2015 року задовольнив повністю позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВВ" до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкового повідомлення - рішення.

Скасував податкове повідомлення - рішення від 11.04.2012р. № .

Каховська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Херсонській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Каховська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Херсонській області посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведена невиїзна позапланова документальна перевірка ТОВ "ВВВВ" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість щодо підтвердження правомірності формування податкового кредиту від операцій з МПП "Промтехресурс", ТОВ ТД "Фінпрофіль", ПП "Шеду" за період з 01.03.2011р. по 31.05.2011р. та з 01.11.2011р. по 30.11.2011р., результати якої оформлені актом від 30.03.2012р. № 219/22-2/36719773 (далі - акт № 219).

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 11.04.2012р. № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем на 1972368,0 грн. та штрафними санкціями на 1023,00 грн.

Не погоджуючись з вищенаведеним податковим повідомленням - рішенням позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється господарська діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За приписами Податкового кодексу України до витрат та податкового кредиту платника податків можуть бути віднесені витрати платника податку у зв'язку з веденням господарської діяльності та сплаченого (нарахованого) при цьому ПДВ, які підтверджені бухгалтерськими документами та податковими накладними.

Актом перевірки позивача від 30.03.2012р. зазначено, що податковий кредит, сформований за рахунок контрагентів - постачальників МПП "Промтехресурс", ТОВ ТД "Фінпрофіль", ПП "Шеду" є недійсним на підставі висновків перевірок вказаних контрагентів, по яким не підтверджено здійснення операцій з реалізації та придбання товарів та надання послуг.

Як зазначив представник позивача, 28.02.2012р. старшим слідчим ОВС СВ ПМ ДПА у Херсонській області Фурсенком А.І., на підставі постанови від 22.02.2012р., проведено обшук у приміщені ТОВ "ВВВВ" за адресою: м. Херсон, вул. Радянська, 46. В результаті обшуку виявлені оригінали первинних бухгалтерських документів, складених за результатами господарської діяльності ТОВ "ВВВВ" з його контрагентами-продавцями та покупцями. Представник позивача пояснив, що серед вилучених документів знаходяться договори, податкові, видаткові та товарно-транспортні накладні, що підтверджують господарські операції позивача з його контрагентами за період із 01.03.2011 року по 31.05.2011 року.

За таких обставин Каховська ОДПІ повинна була звернутись до СВ ПМ ДПА у Херсонській області та отримати на підставі п. 85.9 ст. 85 ПК України доступ для ознайомлення з документами, які були вилучені, і з врахуванням дослідження цих документів робити висновки.

Факт нехтування податковим органом п. 85.9 ст. 85 ПК України підтверджується тим, що до акту перевірки внесена інформація, що не відповідає фактичним обставинам господарської діяльності позивача. Так, описуючи господарську операцію позивача із ПП "Шеду" у листопаді 2011 року, ДПІ зазначає, що її предметом було придбання товарів. Разом із тим, на підставі первинних бухгалтерських документів, ПП "Шеду" надало позивачу послуги із капітального ремонту обладнання (насоси, двигуни, вентилятор в цеху дезодорації олії).

Отже, при проведенні перевірки податковий орган не з'ясував в повному обсязі усіх фактичних обставин здійснення позивачем господарських операцій з його контрагентами та не в повному обсязі дослідив первинні бухгалтерські документи.

Суд першої інстанції своєю ухвалою від 13.08.2012р. витребував від слідчого відділу ДПС у Херсонській області належним чином завірені копії первинних бухгалтерських документів по господарським відносинам ТОВ "ВВВВ" із МПП "Промтехресурс", ТОВ "ТД Фінпрофіль" за період із 01.03.2011 року по 31.05.2011 року та із ПП "Шеду" за період листопад 2011 року, вилучених під час проведення обшуку 28.02.2012 року, на що суду надані, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні та рахунки фактури. З урахуванням отриманих документів встановлені наступні обставини господарської діяльності позивача.

Щодо господарських операцій позивача із МПП "Промтехресурс", слід зазначити наступне.

Одним із постачальників позивачу олії соняшникової у період березень, квітень, травень 2011р. було МПП "Промтехресурс", по цій господарській операції позивачем задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 202323,00 грн., в тому числі за березень - 48600,00 грн., квітень - 50331,80 грн., травень - 103391,20 грн., що підтверджується видатковими і податковими накладними, актом перевірки.

Вказаний товар отриманий на підставі укладеного позивачем із МПП "Промтехресурс" 01.03.2011р. договору поставки № ДГ-37.

Придбаний товар оприбуткований на склад та використаний у власній господарській діяльності позивача (олія перероблена на власних потужностях - рафінована та дезодорована), що підтверджується наданими доказами, а саме: бухгалтерськими довідками про рух товару та коштів за березень, квітень, травень 2011 року, у яких відображено оприбуткування товару на склад, списання його у виробництво.

Транспортування товару здійснено на підставі товарно-транспортних накладних, які містяться в матеріалах справи, відповідно до яких транспортування олії соняшникової проводилось перевізником ПСП "Каїса" на замовлення позивача.

У податкового органу відсутні зауваження до оформлення первинних бухгалтерських та податкових документів позивача.

Вищезазначені первинні документи підтверджують реальний факт поставки МПП "Промтехресурс" позивачу олії, оплата проведена у безготівковому порядку повністю, що не заперечується ДПІ.

Представник відповідача у судовому засіданні першої інстанції зазначив, що оскільки всі угоди контрагента позивача МПП "Промтехресурс" за березень, квітень, травень 2011 року визнані безтоварними, відповідно безтоварною є і угода із ТОВ "ВВВВ". А тому позивачем в порушення вимог Податкового кодексу України включено до складу податкового кредиту суму ПДВ по постачальнику МПП "Промтехресурс", що призвело до завищення податкового кредиту із ПДВ.

Обставини, які викладені в акті Алчевської ОДПІ від 14.12.2011р. № 2010 є необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. В матеріалах справи містяться копії рішень судів першої та апеляційної інстанції, відповідно до яких угоди МПП "Промтехресурс" визнані дійсними, товариство правомірно формувало податкові зобов'язання та податковий кредит з податку на додану вартість з контрагентами покупцями.

Так відповідно до постанови у справі № 2а/1270/607/2012 за позовом МПП "Промтехресурс" до Алчевської об'єднаної державної податкової інспекції в Луганській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, позовні вимоги задоволені, визнано протиправними дії Алчевської ОДПІ щодо визнання нікчемними всіх укладених правочинів МПП "Промтехресурс", викладених в акті від 14.12.2011р. № 2010. Постанова відповідно до ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.04.2012р. набрала законної сили.

За змістом ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Щодо господарських операцій з ТОВ "ТД Фінпрофіль" слід зазначити.

ТОВ "ВВВВ" протягом березня 2011р. придбало у ТОВ "ТД Фінпрофіль" олію соняшникову у кількості 102,5 т. на загальну суму 7815091,8 грн. в т.ч. ПДВ 1470486,99 грн. та протягом квітня 2011р. у кількості 9,331 т. на загальну суму 1772822,00 грн., в т.ч. ПДВ 295469,76грн.

ДПІ вважає неправомірним декларування господарських операцій позивача, щодо придбання олії у ТОВ "ТД Фінпрофіль" у період з 01.03.2011р. по 31.05.2011р., оскільки в акті ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області від 31.01.2012р. № 43/23-3/30886359 не підтверджено реальність здійснення операцій ТОВ "ТД Фінпрофіль" щодо реалізації продукції, підприємство не знаходиться за юридичною адресою.

Обставини, які викладені в акті Києво-Святошинському районі Київської області від 31.01.2012р. є необґрунтованими, оскільки по-перше, вказаним актом перевірявся період з 01.04.2011р. по 31.05.2011р. тобто березень 2011р., протягом якого позивач декларував зобов'язання із ПДВ по операціям із ТОВ "ТД Фінпрофіль" не увійшов у період перевірки. По-друге, актом встановлено, що підприємство відсутнє за юридичною адресою : Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Мазіна, буд.40, кв.18, проте як вказано у податкових накладних юридична адреса ТОВ "ТД Фінпрофіль": Києво-Святошинський район Київської області, смт. Чабани, Одеське шосе, б.8.

Що стосується господарських операцій позивача із ТОВ "ТД Фінпрофіль" у квітні 2011р., слід зазначити, що згідно постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2012р. у справі № 0870/4450/12 за позовом ОСОБА_5 до ДПІ Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними щодо проведення перевірки 31.01.2012р. та складання акту, а також визнання нікчемними правочинів укладених ТОВ "ТД Фінпрофіль" із контрагентами за період з 01.04.2011р. по 31.05.2011р. позовні вимоги задоволені.

Поставка товару ТОВ "ТД Фінпрофіль" у березні-квітні 2011 року підтверджується первинними документами, а саме: видатковими та податковими накладними, товарно- транспортними накладними. Розрахунки за отриманий товар здійснені ТОВ в безготівковій формі.

Транспортування олії соняшникової проводилось перевізником ТОВ "ТД Фінпрофіль", що підтверджується товарно-транспортними накладними.

Придбаний товар оприбуткований на склад та використаний у власній господарській діяльності позивача (олія перероблена на власних потужностях - рафінована та дезодорована), що підтверджується бухгалтерськими довідками про рух товару та коштів за березень, квітень 2011 року.

Крім цього, позивачем на підтвердження наявності виробничих потужностей для переробки та зберігання олії соняшникової надані: копія свідоцтва про право власності ТОВ "ВВВВ" на комплекс виробничих будівель, що складається із цехів рафінації та дезодорації, споруд, навісів та інших установок, які розташовані за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. Південна,1 "г"; копія акту від 02.10.2009р. приймання - передачі комплексу виробничих будівель, укладений між ЗАТ "Чумак" та ТОВ "ВВВВ", витягу з Регламенту виробничого технологічного на виробництво рафінованої дезодорованої олії, а також схема-план земельної ділянки з виробничими потужностями ТОВ "ВВВВ".

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність тверджень податкового органу про відсутність реального виконання господарських операцій із поставки олії соняшникової від ТОВ ТД "Фінпрофіль" до позивача у березні, квітні 2011р.

Щодо господарських операцій з ПП "Шеду" слід зазначити.

У листопаді 2012р. ПП "Шеду" надано ТОВ "ВВВВ" послуги по ремонту обладнання, необхідного для переробки олії на загальну суму 20 440,00 грн. в тому числі ПДВ 4088,00 грн.

На підтвердження виконання вказаних послуг ПП "Шеду" виписало податкову накладну, сторони підписали акт здачі-приймання виконаних робіт від 03.11.2011р., оплата проведена у безготівковому порядку, тобто сторонами дотримані всі умови, необхідні для формування податкового кредиту позивачем. Тому у ДПІ відсутні підстави позбавляти ТОВ "ВВВВ" права на формування податкового кредиту по операціям з ПП "Шеду", лише посилаючись на акт перевірки ПП "Шеду" від 27.01.2012р. № 17/15-2/37239000 та без дослідження первинних бухгалтерських документів позивача, складених за результатами цієї господарської операції.

Отже, контрагенти позивача МПП "Промтехресурс", ТОВ ТД "Фінпрофіль", ПП "Шеду" на час здійснення господарських операцій із позивачем у період березень, квітень, травень, листопад 2011р. були зареєстровані юридичними особами та платниками ПДВ, мали право виписувати податкові накладні. Щодо їх або їх посадових осіб відсутні рішення судів щодо здійснення фіктивного підприємництва або укладення недійсних правочинів. Поставка позивачу товару та послуг МПП "Промтехресурс", ТОВ ТД "Фінпрофіль", ПП "Шеду" підтверджується належним чином складеними бухгалтерськими та податковими документами, до яких у податкового органу відсутні зауваження, придбаний позивачем товар та послуги використані у його власній оподатковуваній господарській діяльності.

Враховуючи, що позивачем, як доказ здійснення господарської операції, були надані належним чином засвідчені копії первинних документів, які відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" фіксують факт здійснення господарської операції та подальшої її реалізації, судова колегія вважає висновок контролюючого органу про неможливість підтвердження факту реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом - безпідставним.

Щодо встановлення контролюючим органом порушень п.п. 198.1 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.6 статті 198 ПКУ визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку. Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Таким чином, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Відповідачем не надано доказів того, що на момент складання податкових накладних контрагент позивача не був зареєстрований як платник ПДВ, а тому не мав права видавати податкові накладні.

Також слід відмітити, що відповідачем право позивача на формування податкового кредиту поставлено в залежність від добросовісності його контрагентів, що суперечить приписам податкового законодавства.

Такої позиції дотримується і Верховний Суд України. У своєму рішенні від 31.01.2011 р. у справі № 21-47а10 Верховний Суд України зазначив: "якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту".

Крім того, рішення Верховного Суду України узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС АД проти Болгарії" Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 р. зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником своїх зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Аналогічна позиція викладена і у рішенні Європейського Суду з прав людини "Інтерсплав проти України (заява № 803/02).

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

На підставі матеріалів справи та оцінки представлених доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 11.04.2012р. № прийнято відповідачем безпідставно, а тому підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області, - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 січня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВВ" до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкового повідомлення рішення, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В. Семенюк