Справа № 302/934/14-а, 2а-302/73/14
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Справа № 876/8070/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31 липня 2014р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області про зобов"язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

22.07.2014р. позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови неврахування у заробітку при призначенні пенсії державного службовця, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати; зобов»язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, із заробітної плати з врахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати з 07.02.2013р. та нараховувати щомісячно з врахуванням довідки №3035/04 від 23.06.2014р.

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31 липня 2014р. позов задоволено частково. Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії і виплату вказаної пенсії, починаючи з 07.02.2013 р. по 24.06.2014 року (включно), - залишити без розгляду. Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі щодо не врахування у заробітку при призначення пенсії державного службовця, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати ОСОБА_1. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з включенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення з 25.06.2014 року та нараховувати щомісячно з урахуванням складових заробітної плати (доходу) зазначених у довідці №3035/04 від 23.06.2014 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що індексація заробітної плати та матеріальна допомога на оздоровлення не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не можуть враховуватися при обчисленні пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 07 лютого 2013 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу".

25.06.2014 року позивачкою до управління Пенсійного Фонду України в Міжгірському районі була надана довідка про складові заробітної плати для здійснення перерахунку пенсії, в якій були зазначені матеріальні допомоги на оздоровлення та індексація грошових доходів.

Довідкою управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі №3035/04 від 23 червня 2014 року підтверджується, що позивач отримала: у липні 2011 року - 2558,60 грн., у серпні 2012 року - 3433,55 грн., у січні 2013 року - 3994,70 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення. На суми проведено нарахування та утримання страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.7, 8).

Крім того, за період з лютого 2011 року по січень 2013 року позивач отримала індексацію у розмірі 10843,13 грн.

Задовольнячи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати входить до системи оплати праці державного службовця. Крім того, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст.2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні витрати.

Ч.2 ст.33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з положеннями ч.2 ст.37 вказаного Закону (які діяли на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Ч.7 ст.33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про оплату праці" в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.п.2.2.2 п.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно п.п.2.3.3 п.2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених положень дає колегії суддів підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати входить до системи оплати праці державного службовця.

Отже чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому необхідно врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року справа №21-430а11, постанова від 28 травня 2013 рок справа №21-97а13), що в силу вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для застосування, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду про залишення без розгляду позовних вимог за період з 07.02.2013 р. по 24.06.2014 року (включно), відповідно до ч.2 ст.99, 100 КАС України.

Покликання позивача про те, що поновленню підлягають її права з 22.01.2014р. не заслуговує на увагу, оскільки позивач звернулась до відповідача лише 25.06.2014р., з довідкою управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі №3035/04 від 23 червня 2014 року (а.с.9)

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

керуючись ст.160, 195 - 197, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області - залишити без задоволення, а постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31 липня 2014р. по справі №302/934/14-а, 2а-302/73/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець