Справа № 2а-525/11,331/12
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Справа № 9104/123737/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Макарика В.Я., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду міста Львова від 20 квітня 2012 року по справі за позовом управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути надміру виплачені кошти, за призначену державну соціальну допомогу у сумі 1837,02 грн.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 20 квітня 2012 року адміністративний позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради кошти, надміру виплачені за призначеними державними соціальними допомоги в сумі 1837,02 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно п. 6 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого Постановою КМУ від 24.02.2003 року № 250, для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу праці та соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім'ї; довідку про склад сім'ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю). Серед наведеного списку документів нема вимоги подавати документи, в яких би містилася інформація про те, чи перебуває особа, за якою здійснюється догляд, на обслуговуванні органів соціального захисту населення. Кожного разу йому Франківським відділом соціального захисту було надано бланк заяви, який треба було заповнити для того, щоб отримувати соціальну допомогу. В цьому бланку немає вимоги вказувати, чи перебуває особа інваліда 1-ї групи на обслуговуванні у територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян. Ніхто з працівників Франківського відділу соціального захисту не запитував у відповідача такої інформації. Взагалі він не знав, що його дід - ОСОБА_2 знаходиться на обслуговуванні в Франківському відділенні соціальної допомоги вдома Львівського територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних, оскільки працівники цього центру жодного разу не навідувались до його діда і ніякого обслуговування, як такого, не було. Не було відомо і про те, що йому не може бути призначена соціальна допомога у разі, якщо особа інваліда 1-ї групи, за якою він здійснює догляд, перебуває на обслуговуванні у територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян. Відповідач завжди подавав всі документи і надавав всю інформацію згідно вимог законодавства. Тому не можна говорити про те, що відповідач надав неправдиві відомості про свій майновий стан при призначенні державної соціальної допомоги, як це зазначено в позовній заяві і відображено в постанові суду першої інстанції.

В ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», в п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, передбачено умови, за яких державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата. Серед таких умов нема такої, на яку посилається позивач, а саме: особа інваліда 1-ї групи, за якою здійснюється догляд, перебуває на обслуговуванні органів соціального захисту населення.

Крім того апелянт вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 здійснював догляд за дідом ОСОБА_2, 1914 р.н., інвалідом І групи. На підставі заяв ОСОБА_1 від 15.06.2007р., 12.03.2008р., 01.09.2008р., 03.03.2009р. Франківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради йому призначено допомогу як малозабезпеченій сім'ї, компенсацію непрацюючій працездатній особі по догляду за інвалідом 1-ї групи та адресну допомогу (доплату на догляд інваліда 1-ї групи). Згідно з вимогами п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян», установлено щомісячну компенсаційні виплати у розмірі 480 тис. крб. (4,8 грн.) непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом першої групи. Відповідно до листа Львівського територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян від 01.10.2009 р. №59, інвалід І групи ОСОБА_2, що проживає на АДРЕСА_1, перебував на обслуговуванні у Франківському відділенні соціальної допомоги вдома з 05.02.1997р. по 29.05.2009р. і знятий з обслуговування відповідно до особистої заяви від 22.05.2009р., разом з тим, відповідач не повідомив при поданні заяв інформацію про те, що він фактично не здійснює догляд за своїм дідом - інвалідом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не мав права на отримання допомоги малозабезпеченим сім'ям, оскільки відповідно до п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003р №250, соціальна допомога не призначається у разі коли працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах І-ІV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, а також за особами, які досягли 80-річного віку).

Судом першої інстанції також встановлено, що при проведенні відділом перевірки даних, наданих відповідачем, виявлено, що навмисно подані недостовірні дані, що вплинули на призначення та вилиту соціальних допомог. Відповідно до розпоряджень Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики львівської міської ради від 21.05.2009 р., ОСОБА_1 припинено компенсаційну виплату допомоги по догляду за дідом-інвалідом першої групи ОСОБА_2 у зв'язку з перебуванням останнього на обслуговуванні у Франківському відділенні соціальної допомоги вдома Львівського територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, а також допомогу малозабезпеченим сім'ям, оскільки відповідач фактично не здійснював догляд за інвалідом І групи. Франківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради надсилались повідомлення про повернення коштів державної допомоги, виплаченої надміру за призначеними державними допомогами, однак такі не повернуті.

З огляду на викладене, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду міста Львова від 20 квітня 2012 року у справі по справі № 2а/1326/331/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді В.Я. Макарик

Н.В. Ільчишин