Справа № 826/6053/14
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

31 березня 2015 року м. Київ В/800/1770/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

судді-доповідача Маринчак Н.Є.,

суддів: Зайцева М.П., Костенка М.І., Островича С.Е., Рибченка А.О.,

перевіривши заяву ОСОБА_2

про допуск до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 26 грудня 2014 року

у справі №826/6053/14

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Міндоходів у м. Києві

про визнання недійсною та скасування податкової консультації, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 26 грудня 2014 року у справі №826/6053/14 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання недійсною та скасування податкової консультації.

Відповідно до статті 2391 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, а з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 237 цього Кодексу, - безпосередньо до Верховного Суду України.

Згідно п.1 ст.237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.2391 КАС України до заяви мають бути додані копії різних за змістом судових рішень, в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Оскаржуваною ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 грудня 2014 року у справі №826/6053/14 було відмовлено у відкритті касаційного провадження та, відповідно, оскаржувані судові рішення до касаційного перегляду судом касаційної інстанції не допущені.

Відмовляючи у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач виходив з того, що касаційна скарга не містить обґрунтування помилкового застосування судами норм матеріального та/або процесуального права і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Так, в межах розгляду цієї справи судами першої та апеляційної інстанції було встановлено обставини щодо правомірності наданої податкової консультації стосовно застосування вимог розділу ІV Податкового кодексу України щодо розрахунку та сплати податку з доходів фізичних осіб за операціями з інвестиційними активами.

В обґрунтування вимог заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 26 грудня 2014 року ОСОБА_2 вказує на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження мотивів перегляду заявник посилається на: ухвалу Вищого адміністративного суду України від 30 січня 2014 року (К/9991/65596/11); ухвалу Вищого адміністративного суду України від 01 квітня 2013 року (К/9991/59150/12); ухвалу Вищого адміністративного суду від 26 лютого 2014 року (К/800/59781/13).

Вивчивши заяву ОСОБА_2 та додані до неї матеріали, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України виходячи з наступного.

В ухвалі від 30 січня 2014 року (К/9991/65596/11) Вищий адміністративний суд України на підставі наявних матеріалів справи погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що оскаржувана податкова консультація стосовно можливості застосування нульової ставки з податку на прибуток підприємств згідно з п.п.б) п.154.6 ст.154 Податкового кодексу України, суперечить положенням норм цього Кодексу.

В ухвалі від 01 квітня 2013 року (К/9991/59150/12) Вищий адміністративний суд України на підставі наявних матеріалів справи погодився з висновком суду першої інстанції, скасувавши рішення суду апеляційної інстанції, щодо протиправності окремих положень оскаржуваної податкової консультації стосовно податкового обліку витрат на оплату послуг з надання персоналу та їх відображення у податковій декларації з податку на прибуток.

Отже, в згаданих вище рішеннях Вищого адміністративного суду України, яке оскаржується та на які посилається скаржник в заяві, різні обставини справи.

Стосовно ухвали Вищого адміністративного суду України від 26 лютого 2014 року (К/800/59781/13) слід зазначити, цією ухвалою рішення суду апеляційної інстанції скасовано та справу направлено на новий розгляд до цього ж суду.

При цьому направлення справи на новий розгляд виключає можливість формулювання судом касаційної інстанції остаточної правової позиції у справі, оскільки застосування норм матеріального права можливе лише на підставі повного і всебічного встановлення обставин справи. Водночас, неповне встановлення обставин справи виключає можливість ствердження того факту, що матеріальні норми були по-різному застосовані саме в подібних відносинах, оскільки зміст цих відносин у такому разі не є остаточно встановленим.

Таким чином, підстави для допуску справи до провадження для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 26 грудня 2014 року відсутні.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 в допуску справи для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 26 грудня 2014 року у справі №826/6053/14.

Судді: ___________________Н.Є. Маринчак

___________________М.П. Зайцев

___________________М.І. Костенко

___________________С.Е. Острович

___________________А.О. Рибченко