Справа № 820/20544/14
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 березня 2015 р. № 820/20544/14

Харківський окружний адміністративний суд у колегіальному складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

суддів - Зінченко А.В., Спірідонова М.О.,

за участі

секретаря судового засідання - Абоян І.І.,

представника позивача та третьої особи - ОСОБА_1

представника відповідача - не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Директора Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" ОСОБА_2 до Державної санітарно-епідеміологічної служби України, тимчасово виконуючого обов'язки Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України Протаса Святослава Вікторовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України", заступника директора- завідувача відділу дослідження біологічних факторів Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Директор Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної санітарно-епідеміологічної служби України, тимчасово виконуючого обов'язки Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України Протаса Святослава Вікторовича, третіх осіб: Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України", заступника директора- завідувача відділу дослідження біологічних факторів Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" ОСОБА_4, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. Голови Держсанепідслужби України Протаса С.В. від 21 листопада 2014 №82-о "Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_2"; визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. Голови Держсанепідслужби України Протаса С.В. від 05 грудня 2014 №87-о "Про покладання виконання обов'язків на ОСОБА_4".

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що згідно з контрактом № 25 від 05.06.2013 р., укладеного Держсанепідслужбою України з ОСОБА_2, на посаду директора Центру призначена ОСОБА_2 на строк з 05.06.2013 до 05.06.2014, який був подовжений відповідно до додаткової угоди №1 від 20.05.2014 р., на строк з 05.06.2014 до 05.06.2017. Наказом т.в.о. Голови Держсанепідслужби України Протасом С.В. від 21 листопада 2014р. №82-о було надано ОСОБА_2, директору Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України», відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 38 календарних днів з 24 листопада по 31 грудня 2014 року на підставі пункту 66 Прикінцевих Положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (зі змінами). Вказаний наказ отримано Центром засобами електронного зв'язку 21.11.2014 о 16-00 год. Наказом Держсанепідслужби України від 05.12.2014 №87-о, «Про покладання виконання обов'язків на ОСОБА_4» на період тимчасової відсутності ОСОБА_2 покладено виконання обов'язків директора Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держасанепідслужби України» з 08 грудня 2014 року на ОСОБА_4, заступника директора-завідувача відділу дослідження біологічних факторів, у зв'язку з перебуванням директора Центру ОСОБА_2 у відпустці без збереження заробітної плати (наказ № 87-о отримано позивачем засобами електронної пошти о 16-25 год. 08.12.2014). Позивач вважає зазначені накази безпідставними, незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи, за довіреністю, позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, надав письмові заперечення в яких проти позову заперечував, зазначив що на реалізацію пункту 66 статті 32 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» Держсанепідслужби України 12.11.2014 видала наказ № 88, відповідно до п. 1.1 котрого наказано, здійснити заходи щодо надання працівникам територіальних органів Держсанепідслужби України та державних установ, що входять до сфери управління Держсанепідслужби України, відпусток без збереження заробітної плати. На виконання підпункту 1.1. пункту 1 наказу Держсанепідслужби України від 12.11.2014 за № 88 «Про реалізацію пункту 66 статті 32 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік». Держсанепідслужби України листом від 20.11.14 за № 07.01-52/790-і просила начальників головних управлінь та керівників державних установ надати графік відпусток керівників та їх заступників котрі будуть використані в період з 24.11.2014 по 31.12.2014. Державна установа в момент отримання даного листа, а саме 20.11.14 видала наказ № 1420-ОС про надання відпустки ОСОБА_4 - заступнику директора без збереження заробітної плати на 8 календарних днів з 21.11.2014 по 28.11.2014, щорічну додаткову відпустку з 01.12.14 по 07.12.2014 р. 20.11.2014 р. наказом № 1422-ОС, ОСОБА_5 з 24.11.2014 по 05.12.2014 надано відпустку без збереження заробітної плати. Позивач одночасно сам відправив своїх заступників у відпустки, без створення відповідного графіку, даний факт фактично зірвав поточне управління установою. Таким чином на думку відповідача позивач порушив п. 2.1 контракту № 25 від 05.06.2013 р. та не довів протиправність наказу Державної санітарно-епідеміологічної служби України №82 - о від 21.11.2014 р., який станом на 31.12.2014 вичерпав свою дію. Тому просив у позові відмовити з підстав його необґрунтованості.

Представник відповідача 2 у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, правом надати письмові заперечення не скористався.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи вбачається, що Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців організаційно - правова форма Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" - є державною організацією (установа, заклад).

Судом встановлено, що згідно зі Статутом Центр є санітарно-профілактичним закладом охорони здоров'я основним завданням якого є забезпечення проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Засновником Центру та його органом управління є Державна санітарно - епідеміологічна служба України. Центр є юридичною особою публічного права та бюджетною неприбутковою організацією, яка повністю фінансується з Державного бюджету.

Згідно з п.п. 37 п. 4 Положення про Державну санітарно-епідеміологічну службу України», затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 №400/2011 (далі - Положення) Держсанепідслужба України утворює, ліквідує, реорганізовує підприємства, установи, заклади та організації, затверджує їх положення (статути), в установленому порядку призначає на посаду та звільняє з посади їх керівників, формує кадровий резерв на посади керівників підприємств, установ, закладів та організацій, що належать до сфери управління Держсанепідслужби України.

Також, п.п. 2 п. 5 Положення визначено, що Держсанепідслужба України здійснює в установленому порядку добір кадрів в апарат Держсанепідслужби України та на керівні посади в її територіальних органах, на підприємствах, в установах, закладах та організаціях, що належать до сфери її управління, формує в установленому порядку кадровий резерв на відповідні посади.

Відповідно до п. п. 1.2. розділу 1 Статуту Центру засновником Центру та його Органом управління є Державна санітарно - епідеміологічна служба України (далі - Орган управління).

Згідно з п.6.1 розділу 6 «Керівництво» Статуту - управління Центром здійснюється відповідно до Статуту на основі поєднання прав Органу управління щодо господарського використання державного майна і участі в управлінні трудового колективу.

Пунктом 6.2. визначено, що Центр очолює директор, який призначається на посаду і звільняється з посади керівником Органу управління або особою яка його заміщає в установленому законодавством порядку.

Пунктом 6.4. розділу 6 Статуту директор Центру: здійснює поточне керівництво діяльністю Центру відповідно до законодавства та цього Статуту (п.п. 6.4.1.); за погодженням з керівником Органу управління призначає та звільняє заступників директора Центру (п. п. 6.4.6.) та розподіляє обов'язки між своїми заступниками (п. п. 6.4.7.); вирішує інші питання, що відносяться до діяльності Центру, в межах своєї компетенції (п.п. 6.4.15.).

Відповідно до п.7.2. розділу 7 «Компетенція Органу управління» Статуту - Орган управління: призначає і звільняє директора Центру, укладає і розриває контракт з ним та здійснює контроль за його виконанням (п. п. 7.2.4.).

Вищевказане повністю кореспондується з п. п. 3.2.11. та 3.2.14. п. 3.2. та п. п. 3.10.2. та 3.10.4. п. 3.10. розділу 3 «Права та обов'язки сторін» Контракту №25 від 05.06.2013 про призначення на посаду директора Центру ОСОБА_2 (далі - Контракт).

Також, згідно з п.п.2.1. п. 2 Контракту керівник зобов'язується безпосередньо і через адміністрацію установи здійснювати поточне управління (керівництво) установою, а Орган управління майном зобов'язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника.

Підпунктом 3.2.13 п. 3.2 розділу 3 Контракту «Керівник установи зобов'язується» - погоджувати з Органом управління майном відпустки, закордонні відрядження та відрядження в Україні, а також невідкладно інформувати Орган управління майном про свою тимчасову втрату працездатності.

Відповідно до п. 3.9 розділу 3 «Орган управління майном зобов'язується» - сприяти створенню умов для функціонування установи (п.п.3.9.1.); надавати інформацію на запит керівника (п. п.3.9.4.), а згідно з п.3.10. розділу 3 «Орган управління майном» - погоджує керівнику відпустку, закордонні відрядження та відрядження в Україні (п. п. 3.10.3.); у разі відсутності керівника має право вирішувати питання щодо покладання обов'язків керівника установи (п. п. 3.10.7); орган управління майном може делегувати керівнику й інші свої повноваження, якщо не передбачено актами законодавства, але передача повноважень у цьому випадку здійснюється шляхом укладання додаткової угоди до цього Контракту (п.п.3.12.).

Згідно з п. п. 3.2.23 розділу 3 «Керівник установи зобов'язується» - своєчасно і в повному обсязі виконувати накази, доручення, інструкції Органу управління майном.

Таким чином, як вбачається з вищевикладеного, керівник Центру здійснює поточне управління (керівництво) установою в межах наданих повноважень, які визначені Статутом Центру та Контрактом, при цьому, орган управління майном може делегувати керівнику й інші свої повноваження, якщо не передбачено актами законодавства, але передача повноважень у цьому випадку здійснюється шляхом укладання додаткової угоди до цього Контракту.

Також, Держсанепідслужба України, як Орган управління майном, зобов'язана створювати належні умови для організації праці керівника, сприяти створенню умов для функціонування установи та надавати інформацію на запит керівника.

Повноваження, щодо призначення керівника Центру та вирішення питання щодо покладання обов'язків Керівника установи є лише у Держсанепідслужби України, так як Органом управління такі повноваження не були делеговані директору Центру.

Судом встановлено, що згідно з контрактом №25 від 05.06.2013, укладеного Держсанепідслужбою України з ОСОБА_2, на посаду директора Центру призначена ОСОБА_2 на строк з 05.06.2013 р. до 05.06.2014 р., який був подовжений відповідно до додаткової угоди №1 від 20.05.2014 р., на строк з 05.06.2014 р. до 05.06.2017 р.

18.11.2014 в центральному апараті Держсанепідслужби України т.в.о. Голови Протас С.В. надав вказівки керівникам установ, що входять до сфери управління Держсанепідслужби України, в тому числі директору Центру, щодо втілення заходів з економії бюджетних коштів, а саме рекомендував мінімізувати до кінця року перебування керівного складу на робочих місцях.

На виконання зазначеного доручення наказами директора Центру заступнику директора - завідувачу відділу з дослідження фізичних та хімічних факторів ОСОБА_5 надано відпустку без збереження заробітної плати на 12 календарних днів з 24.11.2014 по 05.12.2014 (наказ від 20.11.2014 №1422-ОС) та заступнику директора - завідувачу відділу з дослідження біологічних факторів ОСОБА_4 надано відпустку без збереження заробітної плати на 8 календарних днів з 21.11.2014 по 28.11.2014 (наказ від 20.11.2014 №1420-ОС), аз 01.12.2014 по 07.12.2014 щорічну додаткову відпустку на 7 календарних днів (наказ від 20.11.2014 №1431-ОС), про що, 21.11.2014 о 15-00 год. листом від 21.11.2014 вих.№2.0/8043 проінформовано т.в.о. Голови Держсанепідслужби України Протаса С.В. за відповідним запитом від 20.11.2014 №07.01-52/790-1

Однак, незважаючи на отриману відповідь про стан перебування керівного складу Центру на робочих місцях та у відпустках, т.в.о Голови Держсанепідслужби України Протас С.В. видав наказ від 21.11.2014 № 82-о, відповідно до якого, позивачу було надано відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 38 календарних днів з 24 листопада по 31 грудня 2014 року на підставі пункту 6-6 Прикінцевих Положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік». Вказаний наказ було отримано Центром засобами електронного зв'язку 21.11.2014 о 16-00 год.

При цьому, наказом Держсанепідслужби України від 21.11.2014 № 82-о «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_2» (далі - наказ №82-0) всупереч вимогам Статуту Центру та п. 2.5 Контракту не визначено особу, яка тимчасово повинна виконувати обов'язки відсутнього керівника.

В зв'язку з не встановленням відповідачем особи, яка б виконувала повноваження позивача, ОСОБА_2 було прийнято рішення про залишення на робочому місці та продовження здійснення своїх функціональних обов'язків щодо поточного керівництва діяльності Центру з 24.11.2014, оскільки позивач вважала, що державна установа не може здійснювати свою діяльність без керівника установа, так як директор керує згідно з чинним законодавством фінансово-економічною та виробничо-господарською діяльності установи в межах наданих йому прав, відповідає за наслідки прийнятих рішень, збереження та ефективне використання майна установи, а також фінансово-господарські результати його діяльності. Забезпечує виконання установою усіх зобов'язань перед державним та місцевим бюджетами, державними позабюджетними соціальними фондами, постачальниками, замовниками та кредиторами, а також виконання господарських і трудових договорів.

Фактично Держсанепідслужбою України лише 05.12.2014 було прийнято рішення про покладання виконання обов'язків директора Центру з 08.12.2014, а саме наказом №87-о, «Про покладання виконання обов'язків на ОСОБА_4» (далі - наказ №87-о) на період тимчасової відсутності ОСОБА_2 покладено виконання обов'язків директора Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держасанепідслужби України» (далі - Центр) з 08 грудня 2014 року на ОСОБА_4, заступника директора-завідувача відділу дослідження біологічних факторів, у зв'язку з перебуванням директора Центру ОСОБА_2 у відпустці без збереження заробітної плати (наказ № 87-о отримано позивачем засобами електронної пошти о 16-25 год. 08.12.2014р.).

09.12.2014 та 11.12.2014 позивач звертався (листи вих. №1.5/8471 та №1.1/8528) до Держсанепідслужби України з метою врегулювання ситуації, що склалася у зв'язку з виданням наказів № 82-о та № 87-о, в яких зазначала, що оцінивши ризики та наслідки відсутності керівництва та для забезпечення стабільної санітарно-епідемічної ситуації в регіоні, фактично з 24.11.2014 присутня на робочому місці та виконує свої посадові обов'язки, та просила скасувати вищезазначені накази як нереалізовані. Натомість, в разі необхідності, просила врахувати наявність невикористаних відпусток та погодити надання директору невикористаних частин щорічної основної відпустки строком на 10 календарних днів з 10.12.2014 та додаткової строком на 12 календарних днів з 20.12.2014 та була додана заява про надання відпусток (відповідно до вимог п. п. 3.2.13 п. 3.2 розділу З Контракту №25 від 05.06.13).

На вказані звернення відповідач відповіді не надав.

Отже, виконання директором Центру виданого Відповідачем наказу №82-о потягло б за собою фактичне зупинення діяльності Центру, невиплату заробітної плати працівникам та невиконання основних функцій та завдань установи, визначених Статутом Центру.

Крім того, як вбачається з наказу № 82-о від 21.11.2014р. "Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_2" було видано Держсанепідслужбою України керуючись пунктом 6-6 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет на 2014рік" від 31.07.2014р. № 1622-VII.

Відповідно до пункту 6-6 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 №1622-У11 (далі - Закон від 31.07.2014 №1622-У11) керівникам центральних органів виконавчої влади, які здійснюють контроль та нагляд у відповідних галузях і сферах, та центральних органів виконавчої влади, виконання функцій яких можуть здійснювати відповідні міністерства, з метою забезпечення скорочення видатків, передбаченого цим Законом, здійснити заходи щодо оптимізації штатної чисельності працівників, надання працівникам відпусток без збереження заробітної плати, встановлення для працівників режиму роботи на умовах неповного робочого часу, зменшення або скасування стимулюючих виплат, підвищень посадових окладів, зменшення надбавок і доплат, які встановлені у граничних розмірах, переглянути укладені договори на придбання товарів, робіт, послуг.

Також, було надано право керівникам зазначених центральних органів виконавчої влади у межах бюджетних призначень без згоди та попередження працівників встановлювати для них режим роботи на умовах неповного робочого часу та надавати відпустки без збереження заробітної плати на визначений цими керівниками термін.

Отже, виходячи з зазначених положень Закону від 31.07.2014 №1622-VII вбачається, що мета цього закону є забезпечення скорочення видатків на утримання органів виконавчої влади, які здійснюють контроль та нагляд у відповідних галузях і сферах.

Крім того, вказаним законом було надано право керівникам визначених центральних органів виконавчої влади надавати відпустки без збереження заробітної плати та встановлювати режим роботи на умовах неповного робочого часу у межах бюджетних призначень.

Так, відповідно до Статуту установи - Центр є юридичною особою публічного права та бюджетною неприбутковою організацією. Основним завданням якого є проведення лабораторних та інструментальних досліджень. Отже, Центр не є органом виконавчої влади.

Також, відповідно до кошторису Центру на 2014 рік та довідок про зміни кошторису на 2014 від 29.04.2014 №06.14-1/78 та 19.08.2014 №06.14-1/78 Держсанепідслужбою України було зменшено суму на виплату заробітної плати працівникам Центру лише на 15%. Більш того відповідно до довідки про зміни кошторису на 2014 від 22.12.2014 №06.14-1/411 було збільшено суму на оплату праці на суму 648600,0 грн.

Вищезазначене вказує на достатнє бюджетне фінансування Центру для виплати працівникам заробітної плати, в тому числі керівнику Центру та свідчить про відсутність необхідності надавати відпустки без збереження заробітної плати та встановлення режиму роботи на умовах неповного робочого часу працівникам Центру.

Крім того, листом Міністерства фінансів України від 20.02.2015 №31-09020-125-10/5434, який наявний в матеріалах справи, роз'яснено, що враховуючи те, що Центр є бюджетною установою, а не державним органом, норми частини 9 розділу ПІ «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 №76-VII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон від 28.12.2014 №76-VII) до нього не застосовуються.

Отже, вищевикладене вказує на те, що норми Закону від 31.07.2014 №1622-VII не розповсюджуються на Центр, який є бюджетною установою, а не державним органом, а тому застосування Держсанепідслужбою України положень цього закону до директора Центру є безпідставним, в зв'язку з чим наказ № 82-о відповідача від 21.11.2014р., прийнятий на підставі вказаних норм, відносно позивача є неправомірним, отже, позовні вимоги в частині скасування цього наказу підлягають задоволенню.

Окрім цього, враховуючи, що підставою для прийняття Відповідачами 05.12.2014 наказу № 87-о слугувало те, що директор Центру перебуває у відпустці без збереження заробітної плати на підставі наказу Держсанепідслужби України від 21.11.2014 № 82-о «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_2», суд приходить до висновку, що наказу №87-о також підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

А згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, правомірність прийнятих наказів № 82-о від 21.11.2014р. "Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_2" та № 87-о від 05.12.2014р. "Про покладення виконання обов'язків на ОСОБА_4" належним чином не довів.

Таким чином, вказані рішення були прийняті відповідачем за відсутності передбачених законом підстав.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Директора Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" ОСОБА_2 до Державної санітарно-епідеміологічної служби України, тимчасово виконуючого обов'язки Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України Протаса Святослава Вікторовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України", заступника директора- завідувача відділу дослідження біологічних факторів Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування наказів - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. Голови Держсанепідслужби України Протаса С.В. від 21 листопада 2014 №82-о "Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_2"; визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. Голови Держсанепідслужби України Протаса С.В. від 05 грудня 2014 №87-о "Про покладання виконання обов'язків на ОСОБА_4".

3. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. 4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 30.03.2015р.

Головуючий суддя Рубан В.В.

судді Зінченко А.В.

Спірідонов М.А.