Справа № 2а-16088/12/2670
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
06 серпня 2014 року № 2а-16088/12/2670
Окружний адміністративний суд м. Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І., суддів Качура І.А., Данилишина В.М., при секретарі судових засідань Віруцькій О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про встановлення способу і порядку виконання постанови у справі

за позовом Державної фінансової інспекції України
до Міністерства внутрішніх справ України
про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Постановою від 07.10.2013 у справі №2а-106088/12/2670 задоволено позов Державної фінансової інспекції України до Міністерства внутрішніх справ України та зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України виконати п.1 вимоги Державної фінансової інспекції України від 30.03.2013 р. № 08-17/555.

До суду надійшла заява Міністерства внутрішніх справ України про встановлення способу і порядку виконання згадуваної постанови. Заява вмотивована тим, що п.1 вимоги Державної фінансової інспекції України від 30.03.2013 р. № 08-17/555 було зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України стягнути шкоду заподіяну зарахуванням до вислуги років періоду навчання у цивільних вищих учбових закладах в розмірі 437 794,65 грн з винних осіб та зазначено таких винних осіб. проте, п. 3 Інструкції про порядок обчислення вислуги років (періодів роботи, навчання) для виплати надбавки за вислугу років особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 28.10.2008 №557 таке зарахування здійснюється комісіями центрального апарату МВС України та структурних підрозділів центрального апарату МВС України. Проте, у вказаному пункті вимоги від 30.03.2013 р. № 08-17/555 вказано винних осіб, які на час набрання судовим рішенням законної сили звільнені з МВС України понад три роки назад. Також, представник відповідача зазначає, що вказані особи не допустили під час виконання своїх службових обов`язків порушень наказу МВС України від 28.10.2008 №557, оскільки зарахування вислуги років (періодів роботи, навчання) для виплати надбавки за вислугу років здійснювалось комісією. Вказане на думку представника відповідач унеможливлює виконання судового рішення у встановлений спосіб.

Представник відповідача в судовому засіданні просила встановленими спосіб виконання судового рішення шляхом проведення службового розслідування для встановлення винних осіб.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви та зазначив, що винні особи визначені актом перевірки та вимогою.

Згідно ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Як зазначено вище, постановою від 07.10.2013 у справі №2а-106088/12/2670 задоволено позов Державної фінансової інспекції України до Міністерства внутрішніх справ України та зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України виконати п.1 вимоги Державної фінансової інспекції України від 30.03.2013 р. № 08-17/555

З матеріалів справи вбачається, що в Акті ревізії №08-21/7 від 13.02.2012 р. позивачем зокрема встановлено, що в порушення п. 2 Інструкції про порядок обчислення вислуги років (періодів роботи, навчання) для виплати надбавки за вислугу років особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої Наказом МВС України від 28.10.2008 р. № 557, Міністерством безпідставно зараховані до стажу служби окремим особам рядового і начальницького складу для виплати надбавки за вислугу років, періоди їх навчання в цивільних вищих навчальних закладах (з розрахунку 1 рік навчання за 6 місяців служби) до вступу на службу в органи МВС України. Вказане зарахування до стажу служби періодів навчання в цивільних вищих навчальних закладах призвело до зайвої виплати надбавки за вислугу років окремим особам рядового і начальницького складу центрального апарату МВС України на загальну суму 437,8 тис грн., чим нанесено матеріальної шкоди державному бюджету на відповідну суму.

ДФІ України листом від 30.03.2012 р. №08-17/555 направлено відповідачу вимогу про усунення виявлених ревізією порушень та недоліків, зокрема: в порядку, який визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР, відшкодувати за рахунок винних осіб матеріальну шкоду, заподіяну недбалим виконанням службових обов`язків, що полягає у зарахуванні до стажу служби окремих осіб рядового і начальницького складу центрального апарату МВС України періодів їх навчання в цивільних вищих навчальних закладах. Відповідно до акту ревізії винними особами є колишні начальники Департаменту кадрового забезпечення МВС України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які на даний час звільнені зі служби.

Відповідно до п. 31 Положення про матеріальну відповідальність, яким передбачено, що у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.

Отже, з метою виконання вимоги ДФІ України МВС України повинно звернутися до вищевказаних осіб з цивільним позовом до суду на суму заподіяної кожним з них шкоди, проте, ступінь вини кожного для визначення розміру, заподіяної державі шкоди ні вимогою, ні актом ревізії не встановлено.

Отже, відповідач не може виконати вимоги державного виконавця вказані у виконавчому листі, що підлягає виконання, та подати згідно з вимогами п. 31 Положення про матеріальну відповідальність цивільні позови до винних осіб, які заподіяли шкоду державі недбалим виконанням службових обов`язків по зарахуванню до стажу служби періодів навчання окремих працівників міліції в цивільних вищих навчальних закладах, без встановлення ступеня вини кожного з винних осіб окремо для визначення розміру, заподіяної ними шкоди.

Враховуючи викладене, суд вбачає наявними підстави для задоволення заяви про встановлення способу виконання судового рішення та встановити інший спосіб виконання згадуваної постанови, а саме: при виконання постанови від 07.10.2013 у справі №2а-106088/12/2670 МВС України з метою визначення розміру, заподіяної шкоди державі окремо кожною з винних осіб, зазначених у акті ревізії, провести службове розслідування у строки та у порядку визначеному Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 263, 165 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву представника Міністерства внутрішніх справ України про встановлення способу і порядку виконання постанови від 07.10.2013 у справі №2а-106088/12/2670.

2. Встановити інший спосіб виконання постанови від 07.10.2013 у справі №2а-106088/12/2670, а саме: зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України при виконанні п.1 вимоги Державної фінансової інспекції України від 30.03.2013 р. № 08-17/555 з метою визначення розміру, заподіяної шкоди державі окремо кожною з винних осіб, зазначених у акті ревізії, провести службове розслідування у строки та у порядку визначеному Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки встановленні ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо ухвалу не було оскаржено.

Головуючий суддя Келеберда В.І.

Судді Качур І.А.

Данилишин В.М.

Повний текст ухвали виготовлено 15.08.2014