Справа № 464/7669/14-а;2-а/464/172/14
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р. Справа № 876/777/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання - Корнієнко О.А.,

за участю:

представника відповідача - Кузів О.М.,

третя особа - ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 15 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, третьої особи - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до Сихівської РА Львівської міської ради, третьої особи - ОСОБА_2, в якому з врахуванням уточнених позовних вимог просить визнати протиправним і скасувати розпорядження Сихівської РА Львівської міської ради № 568 від 29.11.2013 року «Про демонтаж самочинно встановленої огорожі біля житлового будинку на АДРЕСА_1»; зобов'язати Сихівську РА Львівської міської ради документально оформити дозвіл на влаштування огорожі на АДРЕСА_1 відповідно до пакету документів, що подавались нею 17.10.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що приймаючи оскаржуване розпорядження відповідач виходив з того, що нею порушено Правила благоустрою території населених пунктів, затверджених Львівською міською радою 21.04.2011 року №376 та самовільно встановлено частину огорожі біля будинку. Проте, дана огорожа була встановлена ще задовго до затвердження Львівською міською радою вказаних Правил. Зазначає, що самочинно не встановлювала огорожу, а здійснювала реконструкцію старої огорожі.

17.10.2013 року ОСОБА_3 зверталась до відповідача з клопотанням про надання дозволу на влаштування огорожі, подавши необхідний пакет документів. Однак, 01.11.2013 року відповідачем їй надано відповідь про те, що подані нею документи повертаються без прийняття рішення, що не передбачено чинним законодавством України. Вважає, що відповідач зобов'язаний був у десятиденний строк видати дозвіл на встановлення огорожі або надіслати аргументовану відмову, чого не було зроблено останнім.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 15 грудня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №568 від 29 листопада 2013 року.

Зобов'язано Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради розглянути звернення ОСОБА_3 від 17.10.2013 року про надання дозволу на влаштування огорожі на АДРЕСА_1. В решті позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Сихівська РА Львівської міської ради та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду, в яких просять скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг зазначають, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідають фактичним обставинам справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що Сихівською РА Львівської міської ради 29.11.2013 року було прийнято розпорядження №568 «Про демонтаж самочинно встановленої огорожі біля житлового будинку по АДРЕСА_1», яким затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 05.10.2013р. № 19, § 2) та зобов'язано ОСОБА_3 демонтувати самочинно встановлену частину огорожі біля будинку на АДРЕСА_1, влаштування якої виконано без погодженої управлінням охорони історичного середовища проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування.

Зазначене розпорядження прийнято на підставі п.20.1.24 «Правил благоустрою м.Львова», затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 року №376, «Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові», затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011року за №834. Відповідно до положень п.20.1.24 «Правил благоустрою м. Львова», та відповідно до п.44 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», за самочинне встановлення літніх майданчиків, відгороджень, постійних і тимчасових огорож, риштувань, дорожніх знаків, кіосків, яток стаціонарних, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами та несвоєчасна їх перереєстрація, на правопорушників накладаються стягнення передбачені ст.ст.82, 152 КУпАП.

Департаментом містобудування Львівської міської ради та Департаментом з питань культури, охорони культурної спадщини, культурних цінностей Львівської обласної державної адміністрації було погоджено проект огорожі по АДРЕСА_1 (а.с. 5, 6).

17.10.2013року ОСОБА_3 звернулась до Сихівської РА Львівської міської ради з письмовою заявою про надання дозволу на встановлення огорожі по АДРЕСА_1, однак листом №34-2179 від 01.11.2013 року їй було надано відповідь про те, що подані нею документи повернуто без прийняття рішення, оскільки житловий будинок віднесено до пам'яток архітектури місцевого значення (охорон №2595) і проект на влаштування огорожі будинку потребує відповідного погодження (а.с. 8).

Ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що якщо питання порушені у зверненні одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі, якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, таке повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями та покликаннями на невиконані вимоги чинного законодавства.

Згідно ч.1, 4 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Сихівською РА Львівської міської ради не надано належних доказів, котрі на момент звернення ОСОБА_3 підтверджували факт відсутності необхідних документів для прийняття обґрунтованого рішення.

Отже, з врахуванням зазначеного, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що відповідь Сихівської РА Львівської міської ради №34-2179 від 01.11.2013 року про повернення позивачу поданих нею документів для надання дозволу на встановлення огорожі по АДРЕСА_1 - без розгляду і прийняття рішення, суперечить вимогам чинного законодавства.

Таким чином стало очевидним, що оскаржуване розпорядження було прийняте лише з врахуванням постанови адміністративної комісії при Галицькій районній адміністрації від 28.11.2013 року №118, якою на позивачку було накладено штраф в сумі 1020грн. за порушення правил благоустрою територій населених пунктів, тобто за самовільно встановлену частину огорожі біля будинку АДРЕСА_1, яку фактично згодом було скасовано постановою Галицького районного суду м. Львова від 29.01.2014 року.

З врахуванням наведеного, розпорядження Сихівської РА Львівської міської ради №568 від 29.11.2013 року про демонтаж вказаної огорожі було дещо поспішним та належно не вмотивованим, адже, як вбачається із з'ясованих в апеляційному суді обставин по справі, дане будинковолодіння, ще з часу його зведення у 1936 році, мало огорожу від сусідніх прибудинкових територій, відтак слід було належно обгрунтувати відмову з покликанням на можливу необхідність відновлення огорожі з дотриманням тогочасного дизайну чи архітектурних вподобань, а не формально - залишити без розгляду через відсутність необхідного обсягу поданих документів, відтак таке рішення підлягає обов'язковому скасуванню.

Відносно вимоги про зобов'язання Сихівської РА Львівської міської ради документально оформити дозвіл на влаштування огорожі по вул. Запорізькій, 14 у м.Львові відповідно до пакету документів, що подавались позивачем 17.10.2013 року, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 5.1 «Положення про порядок влаштування огорож у м.Львові», затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011 року №834 передбачено, що особа, яка має намір влаштувати огорожу, повинна отримати дозвіл (розпорядження голови районної адміністрації) на проведення робіт.

Водночас, суд не вправі своїм рішенням підміняти рішення органів, на які покладено такі повноваження чи прямо вказувати, яке рішення останній зобов'язаний прийняти, а тому позовна вимога про зобов'язання Сихівської РА Львівської міської ради документально оформити дозвіл на влаштування огорожі на АДРЕСА_1, не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, надання позивачу необґрунтованої відповіді на її звернення не звільняє Сихівську РА Львівської міської ради від обов'язку фактично розглянути таке звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк, а тому суд першої інстанції вірно зобов'язав Сихівську РА Львівської міської ради розглянути звернення ОСОБА_3 від 17.10.2013 року про надання дозволу на влаштування огорожі по АДРЕСА_1.

Проаналізувавши дійсні обставини справи та додатково перевіривши зібрані документальні докази, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м.Львова від 15 грудня 2014 року у справі №464/7669/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 06.04.2015 року