Справа № 802/4334/14-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 квітня 2015 р. Справа № 802/4334/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Боровської Т.А.

позивача: Слободянюк О.А.,

відповідача: Прокопюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія СТАМ"

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія СТАМ" (далі - ТОВ "Будівельна компанія СТАМ") звернулось в суд з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наслідками висновків позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Будівельна компанія СТАМ", результат якої оформлений актом від 24.11.2014 року за № 42/2203/38953893, податковим органом сформовано податкове повідомлення рішення від 10.12.2014 року № , яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 101634,00 грн.

На думку представника позивача при проведенні перевірки Вінницькою ОДПІ не враховано ряд підстав в спростовування виявлених порушень, тому позивач звернувся до суду з позовом щодо скасування зазначеного рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити на підставі та в межах заявлених позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних з підстав посилаючись на письмові заперечення на адміністративний позов (а.с.48-51).

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія СТАМ" зареєстроване за ідентифікаційним кодом 38953893 за адресою м. Вінниця вул. Фрунзе буд.4 (а.с.36-38). Згідно з ліцензією ТОВ "Будівельна компанія СТАМ" надано право на проведення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури у період з 31.01.2014 року по 31.01.2017 року (а.с.39).

Як слідує із наданих доказів, у період з 12.11.2014 року по 18.11.2014 року податковим органом з питань достовірності нарахування податку на додану вартість по взаєморозрахунках із ТОВ "Екстрабілдінг Груп" за липень 2014 року проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "Будівельна компанія СТАМ". В ході проведення якої встановлено порушення п.198.1, п.198.2, п.19/8.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України внаслідок чого підприємством занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного завітного (податкового) періоду (р.18) в податковій декларації з ПДВ за липень 2014 року в загальній сумі 81307,40 грн., з урахуванням чого оформлено акт "Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Будівельна компанія СТАМ" з питань достовірності нарахування податку на додану вартість по взаєморозрахунках із ТОВ "Екстрабілдінг Груп" за липень 2014 року від 24.11.2014 року за № 42/2203/38953893 (надалі-акт від 24.11.2014 року) (а.с.9-13).

Не погодившись із виявленими порушеннями платник податків звернувся до Вінницької ОДПІ із письмовими запереченнями за вих. №27/11 від 27.11.2014 року, які листом від 05.12.2014 року за вих. № 164/10/02-28-22-05 залишені без задоволення, а виявлені порушення без змін (а.с.24-27).

10.12.2014 року податковим органом на основі висновків викладених в акті від 24.11.2014 року прийнято податкове повідомлення рішення форми "Р" за № , яким визначено грошове зобов'язання зі сплати податку на додану вартість в загальній сумі 101634,00 грн., з них 81307,00 грн. основного платежу та 20327,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с.14).

Оскільки, на думку представника позивача, виявлені порушення, що лягли в основу зазначеного акту не відповідають дійсності тому наявні підстави для його скасування.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Як убачається із матеріалів акту перевірки від 24.11.2014 року, в ході аналізу податкової звітності відповідності аналітичної системи співставлення АС "Податковий блок" між задекларованими податковим кредитом ТОВ "БК Спам" та задекларованими податковими зобов'язаннями контрагента позивача ТОВ "Екстрабілдінг Груп" з податку на додану вартість за липень 2014 року рахується розбіжність в сумі 81307,4 грн. Причиною розбіжностей слугував факт неможливості проведення зустрічної перевірки з ТОВ "Екстрабілдінг Груп", що свідчить про відсутність у останнього складських приміщень, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, відтак, у підприємством ТОВ "БК "Спам" відсутнє право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість за липень 2014 року.

Судом встановлено, що 22.04.2014 року між замовником ТОВ "Україна" та підрядником ТОВ "БК " Спам" укладено договір підряду № 22/04, за яким замовник доручає, а підрядник зобов'язується за завданням замовника та згідно з будівельними нормами виконати роботи по будівництву "Комплексу по зберіганню фруктів з РГС на 4000 тон за адресою с. Скорики Підволочиський район Тернопільська область" в об'ємах передбачених цим договором та додатками до нього, у відповідності до передбаченого замовником проекту, за власний рахунок та власними силами ліквідувати недоробки та дефекти, що виявленні в ході виконання робіт та приймання робіт замовником або в гарантійні строки та передати результат виконаних робіт у власність замовнику (а.с. 85-93).

В підтвердження вказаного правочину до суду надано договірну ціну на будівництво, декларацію про початок виконання будівельних робіт комплексу по зберігання фруктів РГС на 4000 тон, схеми розбивки вісей будівництва холодильника, протоколи від 01.07.2014 року № 117-49-14 за № 123-49-14К, фотокопії (а.с.94-108).

Як випливає із матеріалів справи, з метою виконання зобов'язань за вказаним договором позивачем, як замовником укладено з підрядником ТОВ "Екстрабілдінг Груп" договір підряду № 01/07 від 01.07.2014 року, у відповідності до якого підрядник за завданням замовника зобов'язується виконати та здати у встановлений строк закінчені будівельні роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити роботи підрядника та оплатити їх. Під роботами маються на увазі - будівництво комплексу по зберіганню фруктів з РГС на 4000 тон с. Скорики (п.1). Термін початку виконання робіт по даному договору розпочинається після виконання умов, а саме передачі приміщення або майданчика по акту приймання-передачі (п.п.3.1 п.3). Здача і приймання робіт здійснюється у відповідності з діючими законодавством і оформляється актом виконаних робіт (п.5.1 п.5) (а.с.15).

На виконання зазначеної операції судом в порядку дослідження доказів досліджено договірну ціну на будівництво комплексу по зберігання фруктів з РГС на 4000 тон с.Скорики, акти приймання виконаних будівельних робіт «Будівництво комплексу по зберіганню фруктів з РГС на 4000 тон. с.Скорики липень 2014 року № 1 та № 2, довідку про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ липень 2014 року, податкові накладні від 30.07.2014 року № 69, № 70 (а.с.16-21).

Положення ч.ч.1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачають, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16.07.1999 року № 996-XIV (надалі - Закон № 996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 996-XIV, п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (надалі - Положення № 88) первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що усі вище перераховані первинні документи, які були оформлені на виконання договору підряду № 01/07 від 01.07.2014 року між позивачем та ТОВ "Екстрабілдінг Груп", в контексті зазначеного є первинним документами, адже оформлені належними чином.

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Факт здійснення господарських операцій та виникнення в результаті даної події податкового зобов'язання в позивача зі сплати ПДВ в липні 2014 року за результатами здійснення господарських операцій з ТОВ "Екстрабілдінг Груп" підтверджується вище переліченими первинними документами.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечував факту підтвердження господарської операції позивача з ТОВ "Екстрабілдінг Груп" зазначеними вище первинними документами, натомість зауважив, що виявлені порушення ґрунтуються на не можливості проведення зустрічної перевірки з ТОВ "Екстрабілдінг Груп", що свідчить про відсутність у останнього складських приміщень, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, відтак, у підприємством ТОВ "БК "Спам" відсутнє право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість за липень 2014 року.

Так, матеріали акту перевірки від 24.11.2014 року містять посилання, що актом ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 01.09.2014 року за № 2600/26-55-22-08/39127257 щодо неможливості проведення зустрічної перевірки ТОВ "Екстрабілдінг Груп" щодо підтвердження господарських відносин за період господарської діяльності з 01.07.2014 року по 31.07.2014 встановлено відсутність трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення осиного виду діяльності.

Однак, суд критично відноситься до зазначеного в розрізі підстави для відсутності права у позивача на податковий кредит, оскільки податковим законодавством не ставиться в залежність отримання результатів перевірок контрагентів суб'єкта оподаткування від підтвердження правомірності віднесення ним до податкового кредиту сум податку на додану вартість, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру такого податкового кредиту.

Більше того, матеріалів акту ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 01.09.2014 року за № 2600/26-55-22-08/39127257, представником відповідача, в порушення обв'язку визначеного ст. 71 КАС України, в судовому засіданні не представлено.

Надаючи правову оцінку заявлених позовним вимогам, суд виходив з того, ухвалою суду від 19.01.2015 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №810/6886/14 за позовом ТОВ "Екстрабілдінг Груп" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Предметом розгляду якого є дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо зміни на підставі акту від 01.09.2014 року № 2600/26-55-22-08/39127257 щодо фінансово-господарських відносин з платниками податків за період діяльності з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року в інформаційній системі "Податковий блок" показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість задекларованих ТОВ "Екстрабілдінг Груп" за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року. Зокрема, постановою Київського окружного адміністративного суду від 06.01.2015 року у справі 810/6886/14 позов задоволено, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2015 року вказана постанова набула законної сили.

Частиною 2 статті 14 КАС України передбачає, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, керуючись встановленими обставинами, суд вважає доводи представника податкового органу щодо заниження позивачем позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного завітного (податкового) періоду (р.18) в податковій декларації з ПДВ за липень 2014 року в загальній сумі 81307,40 грн. безпідставними та такими, що ґрунтуються на припущеннях податкового органу.

Відповідно до п.п. а) п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів /послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (ч. 1 п. 198.3 ст. 198 ПК України).

За змістом п.198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

З аналізу наведених вище норм випливає, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Однак, наявність лише податкової накладної не є підставою для формування податкового кредиту. Для включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту необхідна наявність і інших первинних документів, які б свідчили про реальність такої господарської операції.

Як встановлено вище, надані до суду первинні документи підтверджують правомірність формування податкового кредиту позивача по правочину з ТОВ "Екстрабілдінг груп" за липень 2014 року, відтак, виявлені порушення на знаходять свого реального підгрунття.

Серед іншого судом також враховано ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії АЕ №290304 видану ТОВ "Екстрабілдінг груп" не господарську діяльність пов'язану із створення об'єктів архітектури на строк з 25.04.2014 року по 25.04.2017 року (а.с.109-110) та акт від 02.07.2014 року про передачу матеріалів замовника ТОВ "БК " Спам" підряднику ТОВ "Екстрабілдінг груп" для виконання робіт із будівництва комплексу по зберіганню фруктів з РГС на 4000 тон с.Скорики (а.с.111).

Підсумовуючи вищевикладене, суд за сукупністю наведених обставин прийшов до висновку про безпідставність висновків податкового органу викладених в акті перевірки від 24.11.2014 року за № 42/2203/38953893, з огляду на поверховість перевірки, без врахування та оцінки всіх первинних документів та не дослідження всіх істотних для справи обставин.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Мотивація та докази, на які посилається відповідач заперечуючи проти позову, не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи позивача, а встановлені у справі обставини не підтверджують позиції відповідача покладеної в основу оскаржуваного рішення.

Крім того, оскаржуване рішення не відповідає критеріям визначеним у статті 2 КАС України. Відтак, позовна вимога про скасування податкового повідомлення-рішення підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, судові витрати в сумі 182,70 грн. підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, Податковим кодексом України, Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Конституцією України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції №.

Стягнути на користь ТОВ "Будівельна компанія "СТАМ" судові витрати у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович