Справа № 570/1401/14-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Коробов С.О.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
ПОСТАНОВА

іменем України

"15" квітня 2015 р. Справа № 570/1401/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Одемчука Є.В.

Шевчук С.М.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю

представника апелянта ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від "03" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області про зобов'язання внести зміни до рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 03 грудня 2014 року зобов'язано Корнинську сільську раду Рівненського району Рівненської області винести на розгляд найближчої сесії питання про внесення змін до абзацу 1 додатку № 11 рішення Корнинської сільської ради Рівненського району № 93 від 19 серпня 1997 року шляхом зміни хибного найменування «с.Колоденка» на вірне найменування «с. Корнин».

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що рішення № 93 від 19 серпня 1997 року Корнинською сільською радою Рівненського району про передачу земельної ділянки позивачеві не приймалося.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Корнинської сільської ради Рівненського району №93 від 19 серпня 1997 року ОСОБА_5 виділено земельну ділянку, площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташована в с. Корнин Рівненського району, на яку позивач отримав державний акт серії НОМЕР_1 від 25 травня 2011 року.

В подальшому позивачем була виявлена невідповідність в рішенні №93 від 19 серпня 1997 року щодо назви населеного пункту, де фактично виділялась земельна ділянка, яким є село Колоденка замість села Корнин, що є помилкою.

Внаслідок перевірки прокуратури Рівненського району в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 10 лютого 2012 року вказано, що при друкуванні рішення № 93 від 19.08.1997 року службовими особами Корнинської сільської ради допущено опечатку, в результаті якої в додатку до рішення помилково вказано, що земельна ділянка ОСОБА_5 та іншим жителям с. Корнин, яким в дійсності земельні ділянки видавались саме в даному населеному пункті (в с. Корнин), виділена в с. Колоденка.

Вказані обставини підтверджуються також листом - відповіддю Корнинської сільської ради № 687 від 28.10.2013 р., згідно якого підтверджено факт надання ОСОБА_5 земельної ділянки в селі Корнин на підставі рішення №93 від 19.08.1997 року (ас.90).

Наразі матеріалами справи підтверджено лише самі факти звернення позивача до Конинської сільської ради в січні та травні 2014 року з приводу внесення змін до вказаного рішення суб'єкта владних повноважень щодо зміни хибної назви населеного пункту, де він отримав земельну ділянку (а.с.91.92). Відомості щодо відмови з боку відповідача у розгляді таких заяв або відмови в їх задоволенні судом першої інстанції не здобуті, не надані такі і суду апеляційної інстанції.

Оцінюючи спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В порядку адміністративного судочинства відновленню підлягають лише ті права, які порушені суб'єктом владних повноважень шляхом прийняття конкретного рішення (вчинення дії або допущення бездіяльності), що суперечить чинному законодавству.

Отже, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити порушення прав позивача з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів шляхом вчиненням/прийняттям рішення, дію чи бездіяльність.

Згідно з вимогами статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини між сторонами справи регулюються Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 року (із наступними змінами), яким передбачено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст та приймають відповідні розпорядження та рішення.

Діяльність органів влади регулюють закони та підзаконні акти, які дають суб'єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про наявність факту порушення з боку відповідача прав позивача, оскільки органом місцевого самоврядування не приймалось рішення з приводу внесення змін до власного рішення щодо зміни назви населеного пункту, а тому ним не реалізовані в повній мірі дискреційні повноваження, передбачені чинним законодавством.

Доводи ж апелянта щодо неприйняття відповідачем та відсутності рішення органу владних повноважень про виділення позивачеві земельної ділянки спростовуються матеріалами справи, що свідчать про протилежне. А власне посилання на такі обставини в рішенні апеляційного суду Рівненської області від 22 травня 2013 року не є підставою для підтвердження відсутності факту прийняття рішення органу владних повноважень.

Передбачене частиною першою статті 72 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати, як обов'язкові, висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ. Для спростування преюдиційних обставин, передбачених частиною першою статті 72 КАС України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази, що відсутнє з боку апелянта.

Відтак, оскаржуване рішення підлягає скасуванню із мотивів, наведених колегією суддів, із прийняттям нового про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від "03" грудня 2014 р. скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Є.В.Одемчук

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "15" квітня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1 - в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_5 АДРЕСА_2,35304

представник позивача: ОСОБА_7 33027, АДРЕСА_1

3- відповідачу: Корнинська сільська рада Рівненського району Рівненської області вул.Центральна,41,с.Корнин,Рівненський район, Рівненська область,35304

4 - апелянт - ОСОБА_4, АДРЕСА_2,35304 - ,

- ,