Справа № 2а-11615/11/2670
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року м. Київ К/9991/41153/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Кошіля В.В.

Островича С.Е.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Окружної державної податкової служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.08.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2012

у справі № 2а-11615/11/2670

за позовом Спільного Українсько - Німецького Товариства з обмеженою

відповідальністю з іноземною інвестицією „Кершер"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з

великими платниками податків

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -

рішення

ВСТАНОВИВ:

Спільне Українське-Німецьке товариство з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією „Кершер" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № 0 від 15.07.2011.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.08.2011 позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2012 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.08.2011 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції та ухвалою суду апеляційної інстанції відповідач оскаржив їх в касаційному порядку.

В скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судом першої та апеляційної інстанції при вирішення спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Лівобережною міжрайонною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська 01.02.2011 з 12:07 год. до 13:50 год. проведено перевірку господарської одиниці позивача - АЗС № 03009/0, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Орджонікідзе, 20 та складено акт від 01.02.2011.

За результатами перевірки Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Києва прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22.02.2011, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1143885, 24 грн.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", порушення встановленого порядку обліку товарів за місцем реалізації на суму 571942, 62 грн., перелік якого, кількість і вартість визначені у відомості, доданій до акту перевірки, оскільки фактичні залишки на час проведення перевірки, які не оприбутковані, складають: ДП (дизпаливо) - 14676, 56 л., бензин "А-95" - 17781, 58 л., бензин "А-92" - 15567, 35 л., бензин "А-95 +" - 4783, 33 л., бензин "А-76" - 16737, 56 л.

В порядку адміністративного оскарження ДПА у м. Києві прийнято рішення № 4386/10/25-214 від 26.04.2011, в якому зазначено, що виходячи із змісту акту перевірки під час її проведення документи бухгалтерського обліку не досліджувались.

Скаржником було частково підтверджено оприбуткування ПММ за місцем проведення розрахунків на загальну суму 21254, 17 грн.

Загальна вартість не оприбуткованого товару непідтвердженого скаржником склала 123780,30 грн., рішенням ДПА у м. Києві скасовано вищезазначене рішення районної ДПІ в частині визначення штрафних санкцій у розмірі 896324, 60 грн.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією у м. Києві по роботі з великими платниками податків прийняте податкове повідомлення - рішення № від 15.07.2011, яким застосовано до позивача штрафні фінансові санкції у розмірі 247560, 64 грн.

Згідно з п. 12 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до ст. 20 цього Закону до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України № 281/171/578/155 від 20.05.2008, на підставі товарно-транспортних накладних та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою № 17-НП.

Тобто, оприбуткуванням нафтопродуктів вважається внесення необхідних записів в журнал обліку надходження нафтопродуктів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що залишок на початок зміни ДП (дизпаливо) - 8488,74 л., що відповідає даним попереднього змінного звіту за період з 00 годин 31.01.2011 року по 23 годину 31.01.2011. Надійшло за ТТН - 7530 л, реалізовано всього - 1342,18 л., обліковий залишок на кінець зміни - 14676, 56 л., що відповідає даним Х-звіту на 13:09 годин та визначено у відомості; бензин "А-95" - залишок дизпалива на початок зміни - 13829, 76 л., що відповідає даним попереднього змінного звіту за період з 00 годин 31.01.2011 року по 23 годину 31.01.2011. Надійшло за ТТН - 5060 л., реалізовано всього - 1108,18 л., залишок на кінець зміни - 17781, 58 л., що відповідає даним Х-звіту на 13:09 годин та визначено у відомості; бензин "А-92" - залишок на початок зміни - 16365, 76 л., що відповідає даним попереднього звіту. Реалізовано 798, 41 л., обліковий залишок на кінець зміни 15567, 35 л, що відповідає даним Х-звіту на 13:09 годин та визначено у відомості, бензин "А-95 +" - залишок на початок зміни 5038, 67 л., що відповідає даним попереднього змінного звіту. Реалізовано 255, 34 л., обліковий залишок на кінець зміни - 4783, 33 л., що відповідає даним Х-звіту на 13:09 годин та визначено у відомості; бензин "А-76" (80) - залишок на початок зміни 17491, 70 л., що відповідає даним попереднього звіту. Реалізовано 754, 14 л., обліковий залишок на кінець зміни - 16737, 56 л., що відповідає даним Х-звіту на 13:09 годин та визначено у відомості.

Висновок про порушення позивачем порядку ведення обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання зроблений податковим органом, виходячи з нестачі нафтопродуктів, тобто, невідповідності між залишками запасів (товарно-матеріальних цінностей) за даними обліку та фактичними залишками запасів (товарно-матеріальних цінностей), хоча сам по собі факт нестачі палива не свідчить про порушення порядку обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, оскільки може бути наслідком інших обставин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, що журналом обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП та даними змінних звітів по АЗС за формою № 17-НП, документально підтверджуються дані залишку кількості ПММ на початок зміни, оприбуткування нових партій, що надійшли на момент проведення перевірки, а також залишок ПММ на кінець зміни (на час проведення перевірки), який (залишок на кінець зміни).

Висновок про неналежний облік товарних запасів на АЗС можливий у разі, якщо перевіркою встановлено, що на АЗС не зберігається (відсутній) другий примірник змінного звіту АЗС за формою № 17-НП.

Проте, в ході проведеної перевірки позивача, такий факт виявлений не був.

З матеріалів справи вбачається, що облік реалізації нафтопродуктів здійснюється позивачем у відповідності з приписами наведеної вище Інструкції, а саме: на АЗС зберігаються змінні звіти, в т.ч. і звіти складені напередодні та в день перевірки.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Окружної державної податкової служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.08.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2012 у справі № 2а-11615/11/2670 слід відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221 ,223 ,230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Окружної державної податкової служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.08.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2012 у справі № 2а-11615/11/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді В.В. Кошіль
С.Е. Острович