Справа № 824/2918/14-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 р. м. Чернівці справа № 824/2918/14-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Анісімова О.В.,

за участю :

секретаря судового засідання - Кордобан А.В.,

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника позивачів - ОСОБА_6,

прокурора - Єленюк О.В.,

представника третьої особи - ОСОБА_7,

представника третьої особи - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_16, управління культури Чернівецької обласної державної адміністрації та Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання дій протиправними та скасування декларації про початок виконання будівельних робіт,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 (далі - позивачі) звернулись до суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області (далі - відповідач або Інспекція) про визнання протиправними дії щодо реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78), а саме: «Реконструкція частини власних приміщень магазину літ.А з прибудовою торгових приміщень на АДРЕСА_1» (заявник - фізична особа-підприємець ОСОБА_16, інд.код НОМЕР_1) та скасування цієї реєстрації.

Ухвалами суду до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено фізичну особу-підприємця ОСОБА_16 (далі - ФОП ОСОБА_16), управління культури Чернівецької обласної державної адміністрації (управління культури) та Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (далі - ДАБІ України).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78), а саме: «Реконструкція частини власних приміщень магазину літ.А з прибудовою торгових приміщень на АДРЕСА_1» (заявник - фізична особа-підприємець ОСОБА_16, інд.код НОМЕР_1), без наявності на те правових підстав, а саме відсутності земельної ділянки під будівництво, дозволу на проведення робіт на об'єктах культурної спадщини. Крім цього, декларантом у Декларації вказано, що об'єкт будівництва є об'єктом ІІІ категорії складності, що не відповідає дійсності, оскільки він є об'єктом будівництва IV категорії складності. Зазначене порушує права позивачів, оскільки незаконне, на їх думку будівництво, призводить до руйнації будинку в якому вони проживають.

Відповідач про свою правову позицію щодо предмету позову суд не повідомив.

ФОП ОСОБА_16 та ДАБІ України вважають позов не обґрунтованим та просять у його задоволенні відмовити.

Управління культури про свою правову позицію щодо предмету спору суд не повідомило.

Прокурор вважає позов обґрунтованим та просив суд його задовольнити.

У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, суду пояснив наступне.

Відповідачем зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78), на підставі якої розпочато роботи з реконструкції частини приміщень магазину літ.А з прибудовою торгових приміщень на АДРЕСА_1 (заявник - ФОП ОСОБА_16). Вважає такі дії Інспекції протиправними, а декларацію такою, що підлягає скасуванню, виходячи із наступного.

Так, будинок АДРЕСА_1 належить до пам'ятки архітектури місцевого значення, і в силу закону заборонено проводити роботи по його зміні.

Крім цього, у заявника відсутній дозвіл компетентного державного органу на виконання будівельних робіт на об'єктах культурної спадщини, а також відсутній належний правовстановлюючий документ на земельну ділянку, який би надавав право на забудову земельної ділянки. При цьому представник позивачів суду пояснив, що наявний у ФОП ОСОБА_16 договір встановлення земельного сервітуту не є тим правовстановлюючим документом, який надає права на проведення будівельних робіт на земельній ділянці, а висновок щодо розгляду проектної документації (стадія -технічний висновок, ескізний проект) на можливість добудови нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 від 19.12.2011 р., який виданий відділом охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради не є дозволом у розумінні Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Також, ФОП ОСОБА_16 не вірно вказано у Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78) категорію складності об'єкта будівництва, а саме замість 4 категорії вказано 3. Будівельні роботи на об'єктах 4 категорії складності здійснюються виключно на підставі дозволу на виконання будівельних робіт, а не декларації.

Крім цього, ФОП ОСОБА_16 розпочато будівництво в малосприятливій для будівництва зоні, внаслідок чого у будинку, якому більше 230 років утворюються тріщини, що може призвести до його руйнування.

За таких обставин, просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник ФОП ОСОБА_16 щодо задоволення позову заперечила, суду пояснила наступне.

Так, дійсно Інспекцією зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78), на підставі якої розпочато роботи з реконструкції частини приміщень магазину літ.А з прибудовою торгових приміщень на АДРЕСА_1.

Підставою для такої реєстрації став пакет необхідних документів, який ФОП ОСОБА_16 подано до Інспекції.

Серед цього переліку документів був наявний договір встановлення земельного сервітуту НОМЕР_2 від 28.09.2012 р., який надавав право здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці, переданій у сервітут, а також був наявний висновок щодо розгляду проектної документації (стадія - технічний висновок, ескізний проект) на можливість добудови нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 від 19.12.2011 р., виданий відділом охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради, який надав право на проведення будівельних робіт на об'єктах культурної спадщини.

Отже у Інспекції були наявні всі законні підстави для реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78). При цьому, відповідно до положень містобудівного законодавства України, відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій декларації про початок виконання будівельних робіт несе замовник.

Щодо невірного визначення категорії складності об'єкта будівництва до представник ФОП ОСОБА_16 суду пояснила, що категорія складності об'єкта будівництва визначена правильно.

Також, вважає, що Декларація про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78), не може бути скасовано, оскільки вона є актом одноразового застосування, який створив певні правові наслідки, а саме вчинення особою дій щодо реалізації наданого їй цієї декларацією права на проведення будівельних робіт.

За таких обставин, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Представник ДАБІ України суду пояснила, що при проведенні реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78) Інспекція діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством України. ФОП ОСОБА_16 до зазначеної декларації було подано необхідний перелік документів, які були підставою для реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78). Правових підстав для відмови у реєстрації декларації в Інспекції не було, при цьому відповідно до вимог чинного законодавства України саме на замовника покладено відповідальність за достовірність поданих документів. Інспекція не має можливість перевірити достовірність поданих для реєстрації декларації документів. За таких обставин, просила суд у задоволенні позову відмовити.

Прокурор позовні вимоги підтримав та надав суду пояснення аналогічні тим, які надав представник позивачів.

Крім цього, судом до участі в адміністративному процесі залучено спеціаліста керівника проектної організації ОСОБА_17, який суду пояснив, що проведення будівельних робіт на об'єкті будівництва АДРЕСА_1 відповідає вимогам ДБН, будівельні роботи не створюють руйнації сусідніх будинків, інсоляція відповідає нормі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, ФОП ОСОБА_16 прийнято рішення провести реконструкцію частини власних приміщень магазину літ. А з прибудовою торгових приміщень, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Зазначене приміщення взяте під охорону держави, як пам'ятка архітектури місцевого значення - Генеральський дім 1780 р., розпорядженням представника Президента України від 23.03.1994 р., №161.

З цієї метою, на виконання положень ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р., №3038 (далі - Закон №3038) ФОП ОСОБА_16 до Інспекції подано Декларацію про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована 27.08.2014 р. за №ЧВ 78.

Відповідно до змісту Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78) категорія складності об'єкта ІІІ, земельна ділянка використовується для будівництва на підставі договору встановлення земельного сервітуту НОМЕР_2 від 28.09.2012 р.

Суд вважає дії Інспекції щодо реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78) протиправними, у зв'язку із чим цю реєстрації необхідно скасувати.

До зазначеного суд прийшов виходячи із наступного.

Так, відповідно до п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому під визначенням "на підставі" необхідно розуміти, що суб'єкт владних повноважень має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України, зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; під визначанням "у межах повноважень" необхідно розуміти, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; а під визначенням "у спосіб" необхідно розуміти, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Інспекція, на момент вчинення оскаржуваних дій, діяла на підставі Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року, №439/2011 (далі - Положення про Інспекцію) і в розумінні КАС України була суб'єктом владних повноважень, який забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Зазначене також слідує і із змісту ст.41 Закону №3038.

Відповідно до пп.4 п.4 Положення про Інспекцію, відповідач відповідно до покладених на нього завдань реєструє повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, декларації про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації та у визначених законодавством випадках відмовляє в реєстрації таких декларацій.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.36 Закону 3038 право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

На реалізацію зазначених норм ФОП ОСОБА_16 подав до Інспекції Декларацію про початок виконання будівельних робіт щодо проведення реконструкції частини власних приміщень магазину літ. А з прибудовою торгових приміщень, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Як встановлено судом вище зазначенні будівля взята під охорону держави, як пам'ятка архітектури місцевого значення.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 р., №2780-ХІІ державне регулювання у сфері містобудування полягає, в т.ч. у здійсненні контролю за дотриманням вимог щодо охорони культурної спадщини та збереженням традиційного характеру середовища населених пунктів.

Згідно із ч.1 ст.22 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 р., №1805-ІІІ (далі - Закон №1805) пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Крім цього, відповідно до ч.ч.2,3 ст.24 Закону №1805 використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. Забороняється змінювати призначення пам'ятки, її частин та елементів, робити написи, позначки на ній, на її території та в її охоронній зоні без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Згідно із ч.1 ст.26 Закону №1805 консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам'яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Отже, для зміни зовнішнього вигляду будівлі, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та є пам'яткою місцевого значення, необхідно отримати відповідний дозвіл органу виконавчої влади до компетенції якого віднесене таке питання, на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.

На території Чернівецької області таким органом є управління культури, яке відповідно до п.13 ч.1 ст.6 Закону №1805 надає дозволи на проведення робіт на пам'ятках місцевого значення (крім пам'яток археології), їхніх територіях та в зонах охорони, на щойно виявлених об'єктах культурної спадщини.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що управління культури не погоджувало проектної документації на зазначену пам'ятку та не надавало дозволу на проведення робіт на цій пам'ятці місцевого значення (а.с.18).

Отже, початок будь-якої будівельної діяльності на об'єкті, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та який є пам'яткою місцевого значення є протиправним.

При цьому суд зазначає, що у матеріалах справи наявний лист Міністерства культури України від 25.02.2015 р., №94/10-2/61-15, яким погоджено проектну документацію об'єкта «Реконструкція частини власних приміщень магазину літ.А з прибудовою торгових приміщень на АДРЕСА_1». Разом з цим, аналізуючи зміст ст.26 Закону №1805, це погодження є лише підставою для отримання відповідного дозволу, а тому виключно на його підставі будівельні роботи на зазначеному об'єкті проводитись не можуть.

Крім цього, суд зазначає, що погодження Міністерством культури України проектної документації ФОП ОСОБА_16 відбулось лише 25.02.2015 р., тоді як оскаржувана Декларація, яка надала право на проведення будівельних робіт, зареєстрована 27.08.2014 р., що свідчить про усвідомленість ФОП ОСОБА_16 потреби в отриманні зазначених дозвільних документів.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.6-1 Закону №1805 набуття суб'єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об'єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється.

Отже, із врахуванням зазначеного, проведення будівельних робіт на об'єкті, який розташований на АДРЕСА_1 на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78) є не правомірним, оскільки в такому разі будівельні роботи, які по своїй природі є діями щодо здійснення господарської діяльності, проводяться за декларативним принципом, що суперечить ч.3 ст.6-1 Закону №1805.

Щодо земельної ділянки на якій ведеться будівництво.

Так, відповідно до п.2 Порядку виконання будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р., №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» (далі - Порядок) будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію. При цьому суд зазначає, що до будівельних робіт відноситься і реконструкція приміщення.

Так, для реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт ФОП ОСОБА_16 подав до Інспекції договір встановлення земельного сервітуту НОМЕР_2 від 28.09.2012 р.

Відповідно до ст.98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Згідно із ст.99 Земельного кодексу України власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Аналізуючи зазначені положення Земельного кодексу України слід прийти до висновку, що сервітут дозволяє суб'єкту сервітутного права користування природними властивостями речі стосовно до якої встановлено сервітуту. Сервітут усуває недоліки власної земельної ділянки, він може бути встановлений щодо земельної ділянки для задоволення потреб власника сусідньої земельної ділянки, які не можуть бути задоволені іншим способом. Зокрема, на підставі сервітуту виникає право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд

По своїй правовій природі земельний сервітут є відмінним від договору суперфіцію (право користування чужою земельною ділянкою для забудови) на не надає права на здійснення нового капітального будівництва чи прибудови на землях громадської чи житлової забудови, оскільки його правова природа спрямована на регулювання зовсім інших відносин, не пов'язаних з будівництво капітальних споруд.

Отже, аналізуючи викладене у своїй сукупності слідує, що договір встановлення земельного сервітуту НОМЕР_2 від 28.09.2012 р. у розумінні Порядку не є документом, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а отже дана інформація в Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78) є недостовірними даними та не може підтверджувати наявність у декларанта земельної ділянки, виділеної під будівництво.

Представник ФОП ОСОБА_16 суду пояснила, що договором встановлення земельного сервітуту НОМЕР_2 від 28.09.2012 р. її довірителю надано право на здійснення та обслуговування прибудови (цільове призначення земельної ділянки землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі). У зв'язку із зазначеним вважає, що ФОП ОСОБА_16 мав право проводити на зазначеній земельній ділянці будівельні роботи та відповідно інформацію такого характеру вносити до Декларації про початок виконання будівельних робіт.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Так, як встановлено судом вище, договір встановлення земельного сервітуту НОМЕР_2 від 28.09.2012 р. по своїй правовій природі є відмінним від договору суперфіцію та інших договорів на право користування земельної ділянки виділеної під будівництво, а отже не може породжувати відповідні правові наслідки у вигляді виникнення права на проведення будівництва.

Пункт договору встановлення земельного сервітуту НОМЕР_2 від 28.09.2012 р., відповідно до якого цільове призначення отриманої земельної ділянки визначено, як для будівництва та обслуговування будівель торгівлі суперечить вимогам чинного земельного законодавства України та не може породжувати відповідні правові наслідки.

Неправомірний акт індивідуальної дії (у т.ч. правочин) не може породжувати правомірні наслідки, будь-яка його легальна реалізації в рамках правового поля є не можливою.

При цьому суд зазначає, що договір встановлення земельного сервітуту НОМЕР_2 від 28.09.2012 р. рішенням господарського суду Чернівецької області у справі №926/1475/14 від 12.12.2014 р. (набрало законної сили), визнаний недійсним, а тому він, відповідно до положень ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Під час здійснення реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт відповідач по справі володів необхідною інформацією та документами, які надавали йому можливість встановити відсутність у ФОП ОСОБА_16 документів, що надавали право користуватися земельною ділянкою на проведення будівництва, однак такої інформацією Інспекція не скористалась та протиправно зареєструвала Декларацію про початок виконання будівельних робіт.

Щодо категорії складності об'єкта будівництва.

Так, відповідно до ст.32 Закону №3038 усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Так, об'єкт будівництва, який розташований за адресою АДРЕСА_1 замовник будівництва відніс до ІІІ категорії складності.

Свою позицію ФОП ОСОБА_16 обґрунтовував положеннями п.4.14 ДCTУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва», відповідно до яких при розробленні проектної документації на капітальний ремонт частини існуючого об'єкту (приміщень, квартир) без повного призупинення його використання за функціональним призначенням категорію складності об'єкту будівництва за такою документацією визначають без урахування категорії складності об'єкту, що експлуатується. При виконанні поточного ремонту, перепланування та/або переобладнання окремих приміщень (квартир) без втручання в несучі та огороджувальні конструкції, а також інженерні системи об'єкту, клас наслідків (відповідальності) та категорію складності не визначають.

Разом з цим, відповідно до п.5 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 р., №557 до IV категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення.

При цьому необхідно зазначити, що отримання права на будівельні роботи на об'єктах I, II, III категорії складності здійснюється за декларативним принципом, а на об'єктах IV і V категорії складності здійснюється на підставі дозволу.

Як зазначалось судом вище проведення будівельних робіт на об'єкті, який розташований на АДРЕСА_1 на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78) є неправомірним, оскільки такі будівельні роботи, будуть проводиться за декларативним принципом, що суперечить ч.3 ст.6-1 Закону №1805, а тому для їх отримання необхідно отримати дозвіл, який видається на об'єкти IV і V категорії складності.

Крім цього, судом досліджено наявні у справі фотоілюстрації об'єкта будівництва, з яких видно, що зазначені добудови, у разі їх руйнації можуть вплинути на вигляд пам'ятки об'єкту культурної спадщини місцевого значення, що безпосередньо вплине на естетично-історичний характер цієї будівлі.

При визначенні категорії складності об'єкту, у даному разі необхідно також було враховувати спеціальні норми, які закріплені у ч.3 ст.6-1 Закону №1805, а не лише положення п.4.14 ДCTУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва».

Зазначений об'єкт будівництва є специфічним об'єктом, а тому загальні будівельні норми необхідно використовувати у сукупності із спеціальними нормами, які врегульовують будівництво на об'єктах культурної спадщини.

Таким чином, аналізуючи зазначене суд прийшов до висновку, що об'єкт будівництва, який розташований за адресою АДРЕСА_1 має бути віднесений до об'єкту IV категорії складності.

При цьому суд зазначає, що така позиція суду відповідає усталеній практиці діяльності ДАБІ, яка висвітлена на її офіційному сайті.

Узагальнюючи викладене у своїй сукупності слід прийти до висновку, що дії Інспекції щодо реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78), а саме: «Реконструкція частини власних приміщень магазину літ.А з прибудовою торгових приміщень на АДРЕСА_1» є протиправними, а сама така реєстрація підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі не обґрунтував правомірність своїх дій при реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78), натомість позивачі довели протиправність дій Інспекції під час здійснення такої реєстрації.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області про визнання протиправними дії щодо реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78), а саме: «Реконструкція частини власних приміщень магазину літ.А з прибудовою торгових приміщень на АДРЕСА_1» (заявник - фізична особа-підприємець ОСОБА_16, інд.код НОМЕР_1) та скасування цієї реєстрації - підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ч.1 ст.94 КАС України суд присуджує на користь позивача, який сплатив судовий збір, документально підтверджені судові витрати.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст.158 - 163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області про визнання дій протиправними та скасування декларації про початок виконання будівельних робіт - задовольнити повністю.

Визнати протиправним дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області щодо реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78), а саме : «Реконструкція частини власних приміщень магазину літ.А з прибудовою торгових приміщень на АДРЕСА_1 (заявник - фізична особа-підприємець ОСОБА_16, інд.код НОМЕР_1).

Скасувати реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78), а саме : «Реконструкція частини власних приміщень магазину літ.А з прибудовою торгових приміщень на АДРЕСА_1 (заявник - фізична особа-підприємець ОСОБА_16, інд.код НОМЕР_1).

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого квитанцією №306 від 01.10.2014р. судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Анісімов

Постанова в повному обсязі складена 14 квітня 2015 р.