Справа № 820/20874/14
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 р.Справа № 820/20874/14

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Індустріальної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015р. по справі № 820/20874/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФТ Груп"

до Індустріальної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "ФТ Груп", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд скасувати податкове повідомлення - рішення Індустріальної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 19.12.2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015р. по справі № 820/20874/14 адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення - рішення № від 19.12.2014 року.

Відповідач, Індустріальна об'єднана Державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: пп.135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 138.2 ст. 138, ст. 139 Податкового Кодексу України, та зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на законних підставах та відповідає чинному законодавству. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015р. по справі № 820/20874/14 та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, доводи апеляційної інстанції, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що Індустріальною ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведена документальна планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "ФТ Груп" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року, про що було складено акт №3968/22.1-06/37575589 від 28.11.2014 року (т.1, а.с. 39-72).

Під час перевірки були встановлені порушення позивачем вимог пп.14.1.27 п. 14.1 ст.14, пп.135.5.4 п.135.5 ст. 135, п.138.2 ст. 138, ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 329047 грн., в тому числі за 4 квартал 2012 року у сумі 110283 грн., за 2013 рік у сумі 218764 грн.; пп. 49.18.2 п.49.18 ст. 49, п.50.1 ст. 50, п.51.1 ст. 51, п.119.2 ст. 119 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено, що ТОВ "ФТ Груп" надало податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за 1 квартал 2013 року з недостовірними відомостями та з помилками.

На підставі акту відповідачем 19.12.2014 року було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 411308,75 грн., з яких: основний платіж +329047 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 82261,75 грн.(т.1 а.с. 29).

Позивач не погодився з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач правомірно та у відповідності до вимог положень податкового законодавства України на підставі первинних документів сформував склад валових витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, а тому визнав позовні вимоги обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 16.06.2011 року між ТОВ "ФТ Груп" та ТОВ "ТМК" укладено договори купівлі-продажу: №1469 (т. 1, а.с.114-115), №1472 (т. 1, а.с. 100-101), №1466 (т. 1, а.с. 107-108), за умовами яких ТОВ "ТМК" передало у власність, а ТОВ "ФТ Груп" прийняло у власність нежитлову будівлю літ. В-1 загальною площею 652,2 кв.м., літ. А-1 загальною площею 448,0 кв.м., літ. Б-1 загальною площею 63,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 117.

Передача нежитлових будівель за договорами купівлі - продажу здійснена на підставі актів приймання - передачі від 16.06.2011 року (т. 1, а.с. 105, 112, 119).

Отримані нежитлові будівлі у бухгалтерському та податковому обліку ТОВ "ФТ Груп" відобразило, як основні засоби з постановкою на облік по рахунку 103 "Будівлі та споруди".

На підставі договорів купівлі-продажу ТОВ "ТМК" виписано позивачу податкові накладні: №1 від 16.06.2011 року на загальну суму 919008,47 грн. в тому числі ПДВ 153168,08 грн.; №2 від 16.06.2011 року на загальну суму 89336,30 грн., в тому числі ПДВ 14889,38 грн.; №3 від 16.06.2011 року на загальну суму 697471,75 грн., в тому числі ПДВ 116245,29 грн. (т. 1, а.с. 106, 113, 120).

За отримані від ТОВ "ТМК" нежитлові будівлі, за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 117, позивач передав на користь ТОВ "ТМК" прості векселі емісії, про що складено акти приймання - передачі векселів (т. 1, а.с. 103,110,117).

07 липня 2011 року ТОВ "ТМК" пред'явило ТОВ "ФТ Груп" векселі до платежу згідно акту б/н від 07.07.2011 року (т.1, а.с.123).

08.07.2011 року ТОВ "ФТ Груп" здійснила оплату вищевказаних векселів на загальну суму 1705816,52 грн., згідно платіжних доручень №46, №42, №48, №45, №43, №47 (т. 1, а.с. 124-125).

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

У відповідності до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України - витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що з 16.06.2011 року позивач фактично користувався нежитловими будівлями літ. В-1 загальною площею 652,2 кв.м., літ. А-1 загальною площею 448,0 кв.м., літ. Б-1 загальною площею 63,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 117, відповідно до договорів №1 від 16.06.2011 року; №2 від 16.06.2011 року; №3 від 16.06.2011 року.

Таким чином, на виконання п.п. 138.1, 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України та на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення ТОВ "ФТ Груп" витрати на придбання нежитлових приміщень, позивачем правомірно віднесено до складу своїх витрат, які враховуються для визначення об'єкту оподаткування, амортизаційні відрахування за період з 16.06.2011 року по 17.04.2013 року у розмірі 119 657,41 грн.

Рішенням господарського суду від 03.04.2013 року договори купівлі - продажу, укладені між позивачем та ТОВ "ТМК" 16.06.2011 року визнані недійсними з моменту укладання (т. 1, а.с. 127-130).

В подальшому позивачем на виконання рішення господарського суду від 03.04.2013 року повернуто ТОВ "ТМК" нежилої будівлі на підставі актів приймання - передачі від 17.04.2011 року (т. 1, а.с. 131, 133, 135), а ТОВ "ТМК" в свою чергу здійснює повернення грошових коштів, отриманих за нежитлові будівлі, що підтверджується платіжними дорученнями (т. 1, а.с. 138-160).

Згідно до п.140.2 ст. 140 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) у разі якщо після продажу товарів, виконання робіт, надання послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, в тому числі перерахунок у випадках повернення проданих товарів чи права власності на такі товари (результати робіт, послуг) продавцю, платник податку - продавець та платник податку - покупець здійснюють відповідний перерахунок доходів або витрат (балансової вартості основних засобів) у звітному періоді, в якому сталася така зміна суми компенсації.

З матеріалів справи встановлено, ТОВ "ФТ Груп" здійснило перерахунок своїх доходів та витрат, шляхом зменшення балансової вартості основних засобів у розмірі вартості нежитлових будівель у м. Харків по вул. Роганській, 117 на суму 1421513,77 грн. та амортизаційних відрахувань за період з 16.06.2011 р. по 17.04.2013 р. на суму 119657,41 грн.

У відповідності до п.192.1 ст. 192 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Позивачем було відкориговано суму податкового кредиту, шляхом його зменшення на загальну суму 284302,75 грн. згідно отриманих розрахунків коригувань кількісних і вартісних показників: №9 від 17.04.2013 року, №7 від 17.04.2011 року, №8 від 17.04.2011 року (т. 1, а.с. 132, 134, 136).

Враховуючи, що господарські операції з постачання товарів, а саме: передача нежитлових будівель від ТОВ "ТМК" до позивача за договорами купівлі-продажу та подальше повернення цих будівель від позивача до ТОВ "ТМК" на підставі рішення господарського суду від 03.04.2013 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі будівлі не можуть вважатись безоплатно наданими чи безоплатно отриманими товарами у розумінні Податкового кодексу України, а висновок податкового органу про отримання позивачем послуги безоплатної оренди не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Таким чином, оскільки позивач не отримувало безоплатних послуг оренди нежитлових будівель в результаті господарських операцій з постачання послуг, а отримало нежитлові будівлі виключно в результаті господарської операції з постачання товарів, а тому позивач не мав жодних правових та фактичних підстав для відображення у складі інших доходів суми 746058,00 грн., у тому числі за 4 квартал 2012 року у сумі 390000,00 грн. та у 2013 році у сумі 356058,00 грн.

Щодо безпідставності висновку про порушення ТОВ «ФТ Груп» вимог п. 138.1 ст. 138 та

ст. 139 Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає, що в акті перевірки зазначено, що позивач безпідставно відніс до своїх валових витрат вартість послуг, які надавались ФОП ОСОБА_1 та ФОН ОСОБА_2 на загальну суму 930484,00 грн., а саме за 4 квартал 2012 року у сумі 135154,00 грн. та за 2013 рік у сумі 795330,00 грн. Такий висновок обґрунтовано відсутністю належної кваліфікації у осіб, що надавали послуги з технічного обслуговування обладнання.

З матеріалів справи встановлено, що між позивачем (замовник) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір №006/13 від 26.12.2012 року про надання послуг з ремонту і технічного обслуговування машин і устаткування промислового призначення, за умовами якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги з ремонту і технічного обслуговування машин і устаткування промислового призначення, а замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані виконавцем послуги (т.2, а.с.178-181). Перелік машин і устаткування промислового призначення, які підлягають ремонту та технічному обслуговуванню визначені в додатку №1 до даного договору (т. 1, а.с. 182-183).

28.03.2012 року між позивачем (замовник) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір №4-12 про надання послуг з ремонту і технічного обслуговування машин і устаткування промислового призначення, за умовами якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги з ремонту і технічного обслуговування машин і устаткування промислового призначення, а замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані виконавцем послуги (т. 1, а.с. 161-163). Перелік машин і устаткування промислового призначення, які підлягають ремонту та технічному обслуговуванню визначені в додатку №1 до даного договору (т. 1, а.с. 165-166).

Факт надання контрагентом позивача послуг та факт отримання позивачем послуг за вказаними договорами підтверджується актами приймання - передачі наданих послуг (т. 1, а.с. 173-177, 187-198).

26.12.2012 року позивачем (замовник) було укладено договір з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (виконавець) №003/13 про надання послуг з ремонту і технічного обслуговування машин і устаткування промислового призначення, за умовами якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги з ремонту і технічного обслуговування машин і устаткування промислового призначення, а замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані виконавцем послуги (т. 1, а.с. 209-211). Перелік машин і устаткування промислового призначення, які підлягають ремонту та технічному обслуговуванню визначені в додатку №1 до даного договору (т. 1, а.с. 212).

Факт надання контрагентом позивача послуг та факт отримання позивачем послуг за вказаним договором підтверджується актами приймання - передачі наданих послуг (т. 1, а.с. 221-232).

Наявність можливості у ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2 надавати послуги, передбачені умовами договорів від 28.03.2012 року та від 26.12.2012 року, підтверджується наявністю у контрагентів позивача середньої технічної освіти, трудовим стажем роботи у сфері технічного обслуговування промислових машин, проходження інструктажу щодо обслуговування обладнання для різання рулонів виробництва компанії ASHE, про що свідчить диплом НОМЕР_1, НОМЕР_2 (т. 1а.с. 201, 235), трудова книжка (т.1, а.с. 202-205, 236-238), акт введення в експлуатацію друкарської машини типу ALPRINTA 52 та лист керівництва компанії Мюллер Мартіні Гмбх про проходження спеціалістів позивача, зокрема, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2 8 недільного інструктажу (т.1, а.с. 239-240).

З матеріалів справи встановлено, що на балансі ТОВ "ФТ Груп" перебуває офсетно-флесографічна друкувальна машина ALPRINTA 52, 2011 року видання, про що свідчить довідка від 23.02.2015 року №38/15 (т.2, а.с. 99).

Також матеріалами справи підтверджується, що на ТОВ "ФТ Груп" працюють фахівці, які безпосередньо здійснюють свою господарську діяльність за допомогою друкарської машини типу ALPRINTA 52 у відповідності до положень своїх посадових інструкцій, про що свідчить штатний розпис позивача за грудень 2012 року, грудень 2013 (т. 2, а.с. 112-113).

Довід апеляційної скарги, стосовно того, що у позивача відсутні ліцензії, сертифікати, тощо, які уповноважують ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2 діяти від імені виробника, колегія суддів не приймає, оскільки податковим органом не зазначено норми діючого законодавства, яка зобов'язує власників отримувати такі ліцензії та сертифікати.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивачем доведено придбання цих послуг, оскільки ними виконані умови укладених договорів, що підтверджується первинними бухгалтерськими та податковими документами, які виписані з додержанням вимог чинного законодавства.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість висновків податкового органу щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток, а тому суд першої інстанції правомірно скасував податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2014 року.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірності свого рішення.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015р. по справі № 820/20874/14 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Індустріальної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015р. по справі № 820/20874/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 13.04.2015 р.