Справа № 813/8415/14
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року № 813/8415/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участі секретаря судового засідання Бегей О.Р.,

представника позивача Свистович Ю.П.,

представника відповідача Петришина Р.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом дочірнього підприємства «Енерготранссервіс» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

Дочірнє підприємство «Енерготранссервіс» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, в котрому з врахуванням уточнень позовних вимог просить суд:

- визнати протиправним дії Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо не зарахування суми сплаченого ДП «Енерготранссервіс» авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у 2013 році у сумі 88375 грн у відповідності до абз. 5 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України в рахунок сплати щомісячного авансового внеску з податку на прибуток за період березень 2014 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області № від 07.10.2014 року;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області зарахувати суму сплаченого ДП «Енерготранссервіс» авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у сумі 88375,00 грн в рахунок сплати щомісячного авансового внеску з податку на прибуток за період березня 2014 року;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області привести у відповідність фактичним даним картку особового рахунку ДП «Енерготранссервіс».

Позов обґрунтовує тим, що за наслідками діяльності підприємства у 2013 році у зв'язку із сплатою щомісячних авансових внесків по податку на прибуток та авансових внесків, сплачених при виплаті дивідендів, утворилась переплата у розмірі 88375 грн, котру позивач просив відповідача, подавши відповідну заяву, зарахувати у зменшення авансових внесків з податку на прибуток у 2014 році, а саме у березні місяці. За результатами декларації з податку на прибуток за 2013 рік сума щомісячного авансового внеску у 2014 році, котра повинна була сплачуватись з березня 2014 року, розрахована як 1/12 від податку на прибуток за 2013 рік у розмірі 91693 грн. Враховуючи наявну переплату авансових внесків при виплаті дивідендів у розмірі 88375 грн, з врахуванням поданої в податковий орган заяви, позивач розмір авансового внеску у березні 2014 року зменшив на суму наявної переплати у розмірі 88375 грн, сплативши у березні відповідно 3318 грн. В результаті не зарахування відповідачем переплати та сплати у березні позивачем лише авансового внеску з податку на прибуток у розмірі 3318 грн, у позивача станом на березень утворився борг, який погашався за рахунок сплати наступних щомісячних авансових внесків, проте різниця неврахованої відповідачем суми переплати в кінцевому рахунку відображалась як недоїмка по сплаті авансових внесків.

Таким чином, відповідач за наслідками проведеної перевірки позивача, дійшов висновку про порушення позивачем граничних строків сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток та нарахував штрафні (фінансові) санкції в розмірі 42901,61 грн (10 % від суми авансового внеску з податку на прибуток).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, покликаючись на мотиви позовної заяви. Просила позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що позивач неправильно заповнив декларацію, а саме додаток ЗП до неї, не зазначивши у рядку 13.5.2 суми, що відносить на зменшення нарахованої суми податку юридичної особи в наступних періодах та не подав до податкового органу заяви щодо зарахування сум сплачених авансових внесків у зв'язку з виплатою дивідендів у зменшення сум щомісячних авансових внесків, що підлягають сплаті у 2014 році. У зв'язку з чим, у позивача виник податковий борг по даному платежу станом на 30.03.2014 року. А відтак, підстав для задоволення позову не вбачає та просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідачем було проведено камеральну перевірку стосовно своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання до бюджету, а саме по авансових внесках з податку на прибуток за 2014 рік, результат проведення котрої оформлено актом №1257/259/1503/34943698 від 10.09.2014 року.

В ході перевірки було встановлено порушення граничних термінів сплати ДП „Енерготранссервіс" по авансових внесках з податку на прибуток.

Так відповідач перевіркою встановив, що:

- при встановленому граничному терміні сплати в березні 2014 року 30.03.2014 року авансові внески з податку на прибуток сплачено 15.04.2014 року згідно платіжного доручення №115 від 14.04.2014 року в сумі 91693,00 грн та протерміновано граничний термін сплати на 16 днів;

- при встановленому терміні сплати в квітні 2014 року 30.04.2014 року авансові внески з податку на прибуток сплачено 12.05.2014 року згідно платіжного доручення №115 від 12.04.2014 року в сумі 91693,00 грн та протерміновано граничний термін сплати на 8 днів;

- при встановленому граничному терміні сплати в травні 2014 року 30.05.2014 року підприємством сплачено 20.06.2014 року авансові внески з податку на прибуток за травень 2014 року згідно платіжного доручення №181 від 20.06.2014 р. в сумі 91693,00 грн та протерміновано граничний термін сплати на 19 днів;

- при встановленому граничному терміні сплати в червні 2014 року 30.06.2014 року підприємством сплачено 11.07.2014 року авансові внески з податку на прибуток за червень 2014 року згідно платіжного доручення №206 від 10.07.2014 року в сумі 91693,00 грн та протерміновано граничний термін сплати на 11 днів;

- при встановленому граничному терміні сплати в липні 2014 року 30.07.2014 року підприємством сплачено 22.08.2014 року авансові внески з податку на прибуток за липень 2014 року згідно платіжного доручення №250 від 21.08.2014 року 22.08.2014 року в сумі 91693,00 грн. та протерміновано граничний термін сплати на 23 дні.

При перевірці відповідач керувався даними облікової картки з авансових внесків по податку на прибуток приватних підприємств та згідно котрої ним встановлено, що станом на 30.03.2014 переплата становила 6467 грн. 30.03.2014 року проведено нарахування авансового внеску по податку на прибуток за березень 2014 року в сумі 91693,00 грн, що спричинило утворення боргу в сумі 85226,00 грн. Борг в сумі 85226,00 грн. погашено 15.04.2014 року згідно платіжного доручення №115 від 14.04.2014 року в сумі 91693,00 грн. Станом на 30.04.2014 року переплата становила 6193,81 грн, 30.04.2014 року проведено нарахування авансового внеску по податку на прибуток за квітень 2014 року в сумі 91693,00 грн, що спричинило утворення боргу в сумі 85499,19 грн. Борг в сумі 85499,19 грн. погашено 12.05.2014 року згідно платіжного доручення №133 від 12.05.2014 року в сумі 91693 грн. Станом на 30.05.2014 року переплата становила 6006,88 грн, 30.05.2014 року проведено нарахування авансового внеску по податку на прибуток за травень 2014 року в сумі 91693 грн, що спричинило утворення боргу в сумі 85686,12 грн. Борг в сумі 85686,12 грн. погашено 20.06.2014 року згідно платіжного доручення №181 від 20.06.2014 року в сумі 91693,00 грн. Станом на 30.06.2014 року переплата становила 5525,16 грн, 30.06.2014 року проведено нарахування авансового внеску по податку на прибуток за червень 2014 року в сумі 91693,00 грн, що спричинило утворення боргу в сумі 86167.84 грн. Борг в сумі 86167,84 грн, сплачено 11.07.2014 року згідно платіжного доручення №206 від 10.07.2014 року в сумі 91693,00 грн. Станом на 30.07.2014 року переплата становила 5256,03 грн, 30.07.2014 року проведено нарахування авансового внеску по податку на прибуток за липень 2014 року в сумі 91693,00 грн, що спричинило утворення боргу в сумі 86436,97 грн. Борг в сумі 86436,97 грн. сплачено 22.08.2014 року згідно платіжного доручення №250 від 21.08.2014 року в сумі 91693,00 грн.

За наслідками перевірки, керуючись п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, винесено податкове повідомлення-рішення від 07.10.2014 року № про зобов'язання позивача сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 42901,61 грн (429016,10 грн. х 10%).

Задовольняючи позовні вимоги в частині суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Суд встановив, що 27.02.2014 року позивачем подано декларацію з податку на прибуток та задекларовано податок на прибуток за звітний 2013 рік в рядку 11 „податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню" в сумі 1100321,00 грн. Також до декларації сформовано Додаток ЗП до рядка 13 Податкової декларації з податку на прибуток про зменшення нарахованої суми податку на прибуток в сумі 1188696,00 грн. У Додатку ЗП відображено зменшення суми податку на прибуток, яка виникла у зв'язку із сплатою у 2013 році авансових внесків з податку на прибуток в сумі 787796,00 грн. та сплатою авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів засновнику підприємства 400900,00 грн. До сплати платником задекларовано податок на прибуток за звітний 2013 рік р. 14 "податок на прибуток за звітний податковий період" в сумі (-) 88375,00 грн. На підставі даної декларації узгоджена сума податкового зобов'язання щомісячного авансового внеску з податку на прибуток, який повинен сплачуватись підприємством щомісячно з березня 2014 року по лютий 2015 року складає 91693 грн.

Відповідно до вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Так, за змістом пп. 153.3.4 п. 153.3 ст. 153 ПК України у разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Наказом Міністерства доходів і зборів України "Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства" від 30.12.2013 року № 872, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.01.2014 року за № 103/24880, визначено, що сума нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів) відображається у рядках 13.3 - 13.5 додатка ЗП до рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток підприємства, при цьому, сума нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів) у звітному (податковому) періоді - у рядку 13.3 вказаного додатку, сума нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів) у минулих періодах, не врахована у зменшення податку - у рядку 13.4 вказаного додатку, сума, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку в поточному звітному (податковому) періоді - у рядку 13.5.1 вказаного додатку, сума, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку в наступних звітних (податкових) періодах (яка переноситься до рядка 13.4 додатка ЗП до рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток підприємства за наступний звітний (податковий) період) - у рядку 13.5.2 вказаного додатку.

Таким чином, починаючи з 2013 року платники авансових внесків з податку на прибуток підприємств, які здійснюють виплату дивідендів (прирівняних до них платежів), мають право на зменшення суми податкових зобов'язань з даного податку на суму перевищення суми авансового внеску, попередньо сплаченого протягом цього чи попередніх звітних (податкових) періодів у зв'язку із виплатою дивідендів, над сумою податкових зобов'язань за певний звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація з податку на прибуток підприємства із заповненим рядком 13.5.1 додатка ЗП до рядка 13.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо об'єктів нерухомості" від 04.07.2013 року № 403-VII, який набрав чинності 04.08.2013 року, до ст. 57 ПК України внесено зміни.

Зокрема, абз. 5 п. 57.1 ст. 57 ПК України (в редакції, яка набрала чинності 04.08.2013 року) передбачено, що на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Абзацом 6 п. 57.1 ст. 57 ПК України (в редакції, яка набрала чинності 04.08.2013 року) встановлено, що у разі якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Отже, зміни, внесені до Податкового кодексу України, прямо дозволяють платнику податку на прибуток підприємств зараховувати суму перевищення авансових внесків, сплачених протягом звітного чи попередніх звітних (податкових) періодів у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів), над сумою податкових зобов'язань за звітний податковий період, в тому числі ту, що задекларована у рядку 13.5.2 додатка ЗП до рядка 13 річної податкової декларації з податку на прибуток підприємства, в рахунок зменшення податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств під час сплати щомісячних авансових внесків протягом поточного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, у разі якщо сума авансових внесків, сплачених у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів), перевищує суму податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств за 2013 рік, то платник податку може зменшувати суми щомісячних авансових внесків з даного податку, які підлягають сплаті у 2014 році, на суму такого перевищення до повного її погашення.

Враховуючи те, що сума авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів була більшою від суми нарахованого податку, що підлягала до сплати за 2013 рік на 88375 грн, позивач на підставі абз. 6 п. 57.1 ст. 57 ПК України, 12.03.2014 року подав відповідачу заяву зарахувати наявну переплату при сплаті авансового внеску в березні 2014 року.

Згідно з пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України платники податків мають право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 43.1 ст. 43 ПК України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до вимог п. 43.3 ст. 43 ПК України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Пунктом 43.4 ст. 43 ПК України передбачено, що платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Згідно п. 43.5 ст. 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Незважаючи на наведені вимоги норм щодо розгляду заяви, в даному випадку заяви позивача, відповідачем, як це свідчать матеріали справи, не було надано жодної відповіді на адресовану йому 12.03.2014 року заяву позивача про зарахування наявної суми переплати в рахунок сплати авансових внесків з податку на прибуток у березні 2014 року та відповідно не було зараховано наявну переплату у погашення відповідного зобов'язання позивача за березень 2014 року.

Отже, бездіяльність відповідача щодо не зарахування суми сплаченого ДП «Енерготранссервіс» авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у 2013 році у сумі 88375 грн у відповідності до абз. 5 п. 57.1 ст. 57 ПК України в рахунок сплати щомісячного авансового внеску з податку на прибуток за період березень 2014 року є очевидною та таку слід визнати протиправною.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування суми сплаченого ДП «Енерготранссервіс» авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у 2013 році у сумі 88375 грн у відповідності до абз. 5 п. 57.1 ст. 57 ПК України в рахунок сплати щомісячного авансового внеску з податку на прибуток за період березень 2014 року задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем як суб'єктом владних повноважень не було вчинено жодних дій на зарахування суми ДП «Енерготранссервіс» авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у 2013 році у сумі 88375 грн та таку поведінку відповідача слід розцінювати як бездіяльність.

Окрім цього, відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Приписи ст. ст. 17, 87 ПК України не містять жодних заборон щодо видів податків, за якими не може бути здійснено погашення грошового зобов'язання за рахунок надміру сплачених сум такого зобов'язання.

Також суд звертає увагу, що ст. 9 ПК України встановлено вичерпний перелік загальнодержавних податків та зборів, серед яких такий вид податку як «податок на прибуток підприємств».

Авансові внески з податку на прибуток, які підлягають сплаті протягом звітного року, є саме податком на прибуток, що розрахований на підставі розрахунку щомісячних авансових внесків у складі річної декларації та підлягає обов'язковій сплаті протягом звітного періоду.

Таким чином, термін «авансовий внесок з податку на прибуток» означає строк сплати одного й того ж виду податку - «податок на прибуток підприємств», а саме, його попередню оплату - авансування до наступного терміну сплати.

Ці норми закону, що мають вищу юридичну силу, надають платнику податку право та можливість погашення податкового зобов'язання (в тому числі щодо авансових внесків з податку на прибуток) за рахунок наявності сум надмірної сплати грошових зобов'язань, та більше цього, таке право реалізується в силу ст. 87 ПК України без заяви платника податку, тобто, податковий орган повинен був самостійно без будь-якої заяви позивача здійснити зарахування суми надміру сплаченого ним платежу з податку на прибуток у рахунок авансового платежу з податку на прибуток, чого він безпідставно не вчинив, навіть попри подану позивачем заяву.

Виходячи з того, що в позивача існувала переплата з податку на прибуток відповідач неправомірно не зарахував таку в сплату грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток за період березень 2014 року, визначивши позивачу суму податкового боргу в цій частині.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до «Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів», затвердженого наказом Міндоходів України від 05.12.2013 року №765, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 року за № 217/24994 встановлено порядок ведення особових рахунків платників податків.

З метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету органами державної податкової служби на кожний поточний рік відкриваються особові рахунки за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Нарахування в картках особових рахунків податкових зобов'язань здійснюється на підставі податкової звітності платника.

Положеннями ПК України авансові внески з податку на прибуток не визначені як окремий вид податку, а відтак можливість обліку податкових зобов'язань із авансових внесків з податку на прибуток окремо від самого податку на прибуток у встановленому законодавством порядку не здійснюється.

Оскільки Порядком передбачено автоматизоване ведення особових рахунків платників податків в хронологічному порядку, у разі наявності у позивача на початок звітного періоду позитивного сальдо розрахунків з бюджетом за податком на прибуток підприємств, від'ємне значення податкових зобов'язань звітного періоду за цим податком (у тому числі авансовий внесок) мало бути погашене за рахунок існуючої переплати.

Іншого порядку врахування поточних податкових зобов'язань платника податку нормативними актами не передбачено.

Враховуючи викладене, не відображення на особовому рахунку позивача суми авансового внеску з податку на прибуток за рахунок наявної переплати по цьому податку суперечить нормам діючого законодавства.

Суд не приймає посилання відповідача на листи Міндоходів від 07.02.2014 року №3194/7/99-99-19-03-01-17 та від 17.07.2014 року №17176/7/99-99-19-02-02-17 щодо врахування сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів, оскільки такі не зареєстровані в Міністерстві юстиції України та не є нормативно-правовими актами у розумінні ст. 117 Конституції України.

Суд при вирішенні справи відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) має керуватись принципом законності, який означає, що рішення суду має ґрунтуватись лише на вимогаг Конституції, законів України, міжнародних договорах та нормативно-правових актах.

Також в п. 1.3 Порядку надання роз'яснень окремих положень податкового законодавства, затвердженого наказом ДПА України № 176 від 12.04.2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2003 року за № 326/7647, зазначено, що узагальнюючі податкові роз'яснення і податкові роз'яснення не мають сили нормативно-правового акта.

Згідно з ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Позивач вважаючи, що податковий орган погодив подану заяву про зарахування наявної суми переплати в рахунок сплати авансових внесків з податку на прибуток за березень 2014 року та чим реалізував право позивача, зарахувавши наявну суму переплати, в подальшому податкове зобов'язання щомісячного авансового внеску з податку на прибуток у розмірі 91693 грн у березні 2014 року зменшив на суму наявної переплати у розмірі 88375 грн, та як це стверджується платіжним дорученням від 20.03.2014 року №81 сплачено авансовий внесок за березень 2014 року у розмірі 3318 грн, тобто з урахуванням наявної переплати по авансових внесках.

В подальшому ж як це стверджується матеріалами справи, а саме долученими платіжними дорученнями щомісячні авансові внески з податку на прибуток:

за квітень 2014 року сплачено 15.04.2014 року згідно платіжного доручення №115 при граничному терміні сплати за квітень 30.04.2014 року;

за травень 2014 року авансовий внесок сплачено 12.05.2014 року згідно платіжного доручення №133 при граничному терміні сплати за травень 30.05.2014 року;

за червень 2014 року авансовий внесок сплачено 20.06.2014 року згідно платіжного доручення №181 при граничному терміні сплати за червень 30.06.2014 року;

за липень 2014 року авансовий внесок сплачено 11.07.2014 року згідно платіжного доручення №206 при граничному терміні сплати за липень 30.07.2014 року;

за серпень 2014 року авансовий внесок сплачено 22.08.2014 року згідно платіжного доручення №150 при граничному терміні сплати за серпень 30.08.2014 року.

Слід зазначити, що згідно податкового законодавства підставою для відповідальності платника податку є саме несплата чи несвоєчасна сплата авансового внеску.

А відтак, враховуючи, те що позивач вправі був розраховувати на зарахування суми сплаченого ним авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у 2013 році у сумі 88375 грн, в рахунок сплати щомісячного авансового внеску з податку на прибуток за період березень 2014 року, відповідно і вправі був у березні 2014 року зменшити на суму такої переплати розмір щомісячного авансового платежу, сплативши відповідно різницю між узгодженою ним сумою щомісячного авансового внеску з податку на прибуток у розмірі 91693 грн та сумою переплати у розмірі 88375 грн, що ним було і зроблено, а також з врахуванням того, що матеріалами справи стверджується вчасна сплата авансових внесків, зважаючи на встановлену судом протиправність бездіяльності відповідача щодо не зарахування наявної переплати у рахунок сплати авансового внеску в березні 2014 року, суд приходить до переконання, що висновки відповідача про порушення позивачем граничних строків сплати авансових платежів по податку на прибуток, що призвели до нарахування позивачеві штрафних санкцій, є безпідставними, а прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення № від 07.10.2014 року підлягає скасуванню.

У зв'язку з наведеним, судом спростовуються та відхиляються заперечення контролюючого органу.

За таких обставин, протиправними є і застосування штрафу.

Щодо позовної вимоги зобов'язати відповідача зарахувати суму сплаченого авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у сумі 88 375 грн в рахунок сплати щомісячного авансового внеску з податку на прибуток за період березня 2014 року, суд звертає увагу на таке.

Вирішуючи питання про обрання способу захисту порушеного права позивача, суд зазначає, ч. 2 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, так як бездіяльність податкового органу щодо не зарахування суми сплаченого ДП «Енерготранссервіс» авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у 2013 році у сумі 88375 грн в рахунок сплати щомісячного авансового внеску з податку на прибуток за період березень 2014 року, визнана судом протиправною, то таку слід задовольнити, з метою повного захисту і відновлення порушеного права позивача.

А щодо вимоги зобов'язати Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області привести у відповідність фактичним даним картку особового рахунку ДП «Енерготранссервіс», то суд вважає, що така вимога не підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Враховуючи специфіку предмету дослідження в адміністративному процесі та завдання адміністративного судочинства, яким є захист права особи, якому передує його порушення зі сторони суб'єктів владних управлінських функцій, та те, що позивачем не надано документів в підтвердження його звернення до контролюючого органу із зазначеною вище вимогою і відсутність в матеріалах справи відповіді на таке звернення, також зважаючи на те, що оскільки зобов'язання відповідача зарахувати суму сплаченого авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у сумі 88 375 грн в рахунок сплати щомісячного авансового внеску з податку на прибуток за період березня 2014 року є достатнім способом захисту порушеного права позивача та такий спосіб захисту порушених прав створить підстави для відповідного коригування в КОР, то суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтовані в частині визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов'язання зарахувати суму сплаченого авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у сумі 88375 грн в рахунок сплати щомісячного авансового внеску з податку на прибуток за період березня 2014 року, а тому позов в цих частинах підлягає до задоволення. В іншій частині в задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо судового збору, то, у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, такий належить присудити на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо не зарахування суми сплаченого ДП «Енерготранссервіс» авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у 2013 році у сумі 88375 грн в рахунок сплати щомісячного авансового внеску з податку на прибуток за період березень 2014 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області № від 07.10.2014 року;

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області зарахувати суму сплаченого ДП «Енерготранссервіс» авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у сумі 88375 грн в рахунок сплати щомісячного авансового внеску з податку на прибуток за період березня 2014 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь дочірнього підприємства «Енерготранссервіс» (79007, м. Львів, проспект Свободи, 19/21, ) судові витрати в розмірі 137 (сто тридцять сім) гривень 25 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 06.04.2015 року.

Суддя Сидор Н.Т.