Справа № 575/1078/14-а
Суддя: Савєльєва А. І.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 575/1078/14-а
Провадження № 6-а/575/1/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 р. смт. Велика Писарівка

ОСОБА_1 районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Савєльєвої А.І., за участю секретаря Доценко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.В.Писарівка заяву Управління Пенсійного фонду України у ОСОБА_1 районі Сумської області про відстрочення виконання постанови ОСОБА_1 районного суду Сумської області від 29.12.2014 року у справі № 575/1078/14-а, -

В с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України у ОСОБА_1 районі Сумської області звернулося до суду з заявою про відстрочення виконання постанови ОСОБА_1 районного суду Сумської області від 29.12.2014 року у справі № 575/1078/14-а, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою ОСОБА_1 районного суду Сумської області від 29.12.2014 року задоволено позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області в порядку адміністративного судочинства та зобовязано відповідача зарахувати до стажу ОСОБА_2 період вимушеного прогулу з квітня 1996 року по лютий 1997 року, а саме: 302 трудодні. Однак УПФУ у ОСОБА_1 районі вважає неможливим виконання вказаного рішення суду, оскільки на момент набрання чинності вказаною постановою суду ОСОБА_2 втратила право дострокового виходу на пенсію, тому УПФУ у ОСОБА_1 районі просить відстрочити виконання постанови суду до законодавчого врегулювання питання дострокового виходу на пенсію.

Представник Управління пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області ОСОБА_3 постанову ОСОБА_1 райсуду від 29.12.2014 року визнав, але на доводах заяви наполягає, просить суд відстрочити виконання судового рішення, оскільки постановою ОСОБА_1 райсуду від 29.12.2014 року УПФУ у ОСОБА_1 районі зобовязано зарахувати до стажу ОСОБА_2 період вимушеного прогулу з квітня 1996 року по лютий 1997 року, а саме: 302 трудодні, однак ОСОБА_2 не перебуває на обліку в управлінні як отримувач будь-яких пенсійних виплат і своє право на достроковий вихід на пенсію втратила на момент набрання постановою законної сили.

ОСОБА_2 та представник відділу примусового виконання рішень ГТУ юстиції у Сумській області у судове засідання не зявилися, хоча про день та час судового розгляду були завчасно та належним чином повідомлені, тому їх неприбуття у відповідності до ч.2 ст.263 КАС України не перешкоджає судовому розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представника УПФУ у ОСОБА_1 районі Сумської області, зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За приписами пункту 2 частини 4 статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Судом встановлено, що постановою ОСОБА_1 районного суду Сумської області від 29.12.2014 року у справі № 575/1078/14-а задоволено позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області в порядку адміністративного судочинства та зобовязано відповідача зарахувати до стажу ОСОБА_2 період вимушеного прогулу з квітня 1996 року по лютий 1997 року, а саме: 302 трудодні. Постанова набрала законної сили 15.01.2015 року.

28.01.2015 року ОСОБА_1 районним судом Сумської області виданий виконавчий лист № 575/1078/14-а, яким дану постанову звернуто до примусового виконання.

Частиною 1 статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 р. N 14 задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Таким чином Законом передбачені умови застосування відстрочки виконання судового рішення, а саме: наявність обставин, що утруднюють виконання рішення, та винятковий випадок.

Згідно з ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Підставою для застосування правил норми ч.1 ст.263 КАС України є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання судового рішення УПФУ у ОСОБА_1 районі зазначає, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку в управлінні як отримувач будь-яких пенсійних виплат і своє право на достроковий вихід на пенсію втратила на момент набрання постановою законної сили, так як відповідно до п.7-2 розділу 15 «Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до 01.01.2015 року право дострокового виходу на пенсію мали жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. Однак, аналіз описової та мотивувальної частини постанови суду дає підстави зробити висновок про те, що ОСОБА_2 зверталась до УПФУ у ОСОБА_1 районі з питання зарахування до стажу періоду вимушеного прогулу ще 10.11.2014 року, оскільки на той момент мала право дострокового виходу на пенсію. У звязку з відмовою УПФУ у ОСОБА_1 районі зарахувати до стажу період вимушеного прогулу згідно відповідного рішення суду ОСОБА_2 04.12.2014 року оскаржила дії УПФУ у суді.

Однак суд зазначає, що постановою ОСОБА_1 районного суду Сумської області від 29.12.2014 року у справі № 575/1078/14-а зобовязано УПФУ у ОСОБА_1 районі зарахувати до стажу ОСОБА_2 період вимушеного прогулу з квітня 1996 року по лютий 1997 року, а не призначити ОСОБА_2 пенсію. Тому, на думку суду, підстави для застосування відстрочки виконання судового рішення відсутні. Крім того, вказане судове рішення набрало законної сили 15.01.2015 року і підлягає виконанню.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ромашов проти України» суд наголосив, що пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обовязків; таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду" (див. Горнсбі проти Греції, від 19 березня 1997 р., 1997-II, p. 510, § 40). (п.42 Рішення).

У п.41 Рішення суд також зазначає, що виконавче провадження становить невідємну частину судового розгляду.

Приймаючи до уваги зазначену вище постанову Пленуму ВСУ, Конвенцію про захист прав людини та основних свобод, практику Європейського суду з прав людини, виходячи з принципів верховенства права, обов"язковості виконання судових рішень, відсутності підстав для відстрочки виконання судового рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись

ч.5 ст. 124 Конституції, ст.263 КАС України, суд -

УХ В А Л И В:

Заяву Управління Пенсійного фонду України у ОСОБА_1 районі Сумської області про відстрочення виконання постанови ОСОБА_1 районного суду Сумської області від 29.12.2014 року у справі № 575/1078/14-а - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через ОСОБА_1 районний суд Сумської області апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 15 квітня 2015 року.

Суддя: А.І.Савєльєва