Справа № 711/1082/15-а
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 711/1082/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м.Черкасах Черкаської області про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється дитиною війни, і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на пільги, передбачені цим законом.

Положеннями статті 6 вказаного Закону передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Для визначення мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на один відсоток. Відповідно до цієї ж ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з положеннями ст. 62 Закону України від 19.12.2006 р. № 489-У «Про Державний бюджет на 2007 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2007 року - 380 гривень, з 1 квітня 2007 року - 406 гривень, з 1 жовтня 2007 року - 411 гривень.

Однак, пунктом 12 статті 71 Закону України від 19.12.2006 р. № 489-У «Про Державний бюджет України на 2007 рік», дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2007 рік, з урахуванням статті 111 вказаного Закону.

Статтею 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на який поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р., положення статей 71 та 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» стосовно доплат до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано неконституційною, тобто такою, що не відповідає Конституції України.

Також, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. було поновлено перелік пільг та соціальних гарантій дітям війни.

При цьому, пунктом 41 розділу II Закону України № 107-УІ від 28.12.2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визначено, що текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», викласти в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни». Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Між тим, положення відповідних Законів України про Державний бюджет втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. та 22.05.2008 р. В подальшому ніяких змін до ст. 6 вказаного вище Закону не вносилось, а тому, діючою є редакція Закону України «Про соціальний захист дітей війни» до внесення змін до нього Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2006 року по сьогоднішній день йому відповідачем не виплачувалось.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії здійснюють органи Пенсійного фонду України, а в даному випадку це є управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області.

Враховуючи викладене, просить суд визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України у м. Черкаси щодо недоплати йому підвищення до пенсії як "дитині війни" у розмірі 30 % від розміру прожиткового мінімуму щодо осіб, що втратили працездатність; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах здійснити перерахунок пенсії із врахуванням підвищення в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виплатити заборгованість, яка виникне в результаті такого перерахунку за період з 01.01.2006 р. по дату прийнятого рішення; зобов»язати відповідача сплачувати в подальшому його пенсію з врахуванням підвищення в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до згаданого ЗУ.

В ході розгляду справи позивач змінив період виплати заборгованості 30% від мінімальної пенсії за віком, а саме - з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року.

Ухвалою суду від 11 лютого 2015 року по даній справі відкрито скорочене провадження.

Відповідачу 12.02.2015 року направлялася копія ухвали про відкриття скороченого провадження разом з позовною заявою та додатками до неї.

27.02.2015 року на адресу суду від представника Управління пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області - Ястреб О.Ю. надійшли письмові заперечення на адміністративний позов з проханням відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав:

відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України, яким на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років. Згідно з даними паспорта НОМЕР_1 та посвідчення НОМЕР_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - є дитиною війни.

Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

З 01.01.2006 року набрав чинності Закон України "Про соціальний захист дітей війни". Відповідно статті 7 зазначеного закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Нормативно - правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема, - питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Пунктом 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Пpo Державний бюджет України на 2011 рік" №3491-VI від 14.06.2011 (набрав чинності з 19 червня 2011 року) встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України.

Законом України "'Про Державний бюджет України на 2012 рік", Законом України '"Про Державний бюджет України на 2013 рік" та постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381 „Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 7% прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 № 112 „Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення" встановлено підвищення «дітям війни» в сумі 66,43 грн.

Встановлено, що керуючись вищезазначеними нормативно-правовими актами позивачу ОСОБА_1 виплачується надбавка, як "дитині війни" з 01.01.2008 року в сумі 47 грн., з 01.04.2008 - 48,10 грн., з 22.05.2008 - 48,10 грн., з 01.07.2008 - 48,20 грн, з 01.10.2008 - 49,80 грн. з 01.01.2012 - 57,54 гри., з 01.04.2012 - 58,66 грн.. з 01.07.2012 - 59.08 грн., з 01.10.2012 - 59,92 грн.. з 01.12.2012 - 61,88 грн., з 01.01.2013 - 62,58 грн., з 01.12.2013 по даний час - 66,43 грн.

На час виникнення спірних правовідносин, розмір мінімальної пенсії за віком був визначений ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює розміру, визначеного законом, прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність.

За ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум застосовується, крім іншого, для встановлення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" було встановлено на 2014 рік прожитковий мінімум в розрахунку на місяць на особу, що втратила працездатність, в сумі 949 гривень.

Правомірність встановлення Урядом розмірів виплат «дітям війни» підтверджена рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп 2011 та від 25.01.2012 № 3 - рп /2012, якими визначено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України, оскільки наділений повноваженнями щодо реалізації політики у сфері соціального захисту.

Згідно із ч.2 ст.150 Конституції України до повноважень Конституційного Суду України належить: офіційне тлумачення Конституції України та законів України. Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на усій території України, та є остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином, рішення Конституційного суду України для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів, в зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статті зазначеного Закону, що визнані неконституційними, мають для суду преюдиційне значення.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення "Про пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені у встановленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня винесення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 № 1622-УІІ Прикінцеві положення доповнено пунктом 6-7 такого змісту:

Установити, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", Закону України "Про індексацію грошових доходів населения", статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пункту "ж" частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статті 43 Гірничого закону України, статей 6-1, 6-2, 6-3 та 6-4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зазначені зміни набрали чинності 03 серпня 2014 року.

Виходячи із змісту п. 7 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання протиправними дії Управління пенсійного фонду України у м. Черкасах щодо недоплати підвищення до пенсії як "дитині війни" у розмірі 30 % від розміру прожиткового мінімуму щодо осіб, що втратили працездатність; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах здійснити перерахунок пенсії із врахуванням підвищення в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виплатити заборгованість, яка виникне в результаті такого перерахунку за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. та в подальшому при нарахуванні пенсії, - не підлягають до задоволення, оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, зокрема, вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Позовні вимоги щодо захисту права, яке могло б виникнути у майбутньому і щодо якого невідомо, чи виникло б таке право, не можуть бути задоволені судом.

Статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.11, 69-71, 99, 100, 160, 162, 183-2 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій протиправними, стягнення недонарахованої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Київського адміністративного апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий: С. М. Позарецька