Справа № 345/5228/14-а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 р. Справа № 876/1916/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.01.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі про визнання незаконними дій відповідача та зобов'язання повернути недоплачені суми пенсії -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року позивач звернулась в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі про зобов'язання відповідача зарахувати період з 07.12.1994 р. по 20.03.1996 р. до пільгового стажу за списком №1 з квітня 2014 року.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.01.2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії відповідача - неправомірними. Зобов'язано відповідача зарахувати позивачу період з 07.12.1994 р. по 20.03.1996 р. (перебування на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням) до пільгового стажу роботи за Списком №1. Зобов'язано відповідача повернути позивачу недоплачену суму пенсії, починаючи з 04 грудня 2014 року. В решті позову відмовлено.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, зазначену постанову оскаржило управління Пенсійного фонду України в місті Калуш та Калуському районі, яке просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.01.2015 року та в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та суттєвим порушенням норм процесуального права з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

На підставі ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Судом першої інстанції встановлено що з 16.06.1994 року позивачці було призначено пенсію по інвалідності III група загальне захворювання, а з 26.11.1994 року - пенсію по інвалідності III група, внаслідок професійного захворювання. Загальний стаж становив 22 роки 10 місяців 27 днів, в тому числі 10 років 11 місяців 13 днів роботи за Списком №1. З 18.07.2002 року згідно поданою заяви позивачки, її було переведено на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1. Загальний стаж роботи на момент переводу становив, 22 роки 10 місяців 27 днів, в тому силі 10 років 11 місяців 13 днів - робота за Списком №1, а саме з 01.08.1983 року по 06.12.1994 року. З 01.01.2004 року позивачці проведено перерахунок пенсії з врахуванням періоду перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання до страхового та пільгового стажу роботи. Загальний стаж роботи становив 31 рік 9 місяців 7 днів в тому числі 18 років 11 місяців 18 днів - робота по Списку №1.

До 16.06.1994 року позивач отримувала пенсію по інвалідності 3 група загальне захворювання , а з 26.11.1994 року їй була призначена пенсія по інвалідності внаслідок професійного захворювання по Списку №1.

Позивач 25.11.2014 року звернулась до відповідача з заявою про надання інформації щодо зменшення пенсії, та просила перерахувати пенсію, отримала відповідь від 28.10.2014 року № 390/ю-15 , що під час роботи з 07.12.1994р. по 20.03.1996 року було помилково занесено в електронну базу даних як робота за Списком № 1 в подвійному розмірі.

З квітня 2014 року пенсійну справу приведено у відповідність до норм чинного законодавства і періоди перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання занесено в базу даних як перебування на інвалідності. Тому розмір пенсії зменшився.

Ст.24 ч.1 аб.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідно до ст.9 ч.4 Закону України «Про охорону праці» час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Згідно ст.56 ч.5 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Враховуючи положення вищевикладених норм колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що період перебування позивача на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням, а саме: з 07.12.1994 р. по 20.03.1996 р., повинен зараховуватися при призначенні та визначенні йому розміру пенсії як період роботи за Списком №1, оскільки законодавець прямо вказує на зарахування даного стажу як на стаж роботи із шкідливими умовами для призначення пенсії не просто на пільгових умовах, а й в пільгових розмірах.

У відповідності до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, а судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.01.2015 року в справі № 345/5228/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

C. Кузьмич