Справа № 458/1266/14-а,2-а/458/23/2014
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Справа № 876/281/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гвоздінського О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Турківського районного суду Львівської області від 16.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Турківському районі про перерахунок пенсії -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2014 року позивач звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Турківському районі про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, а також зобов'язання відповідача призначити та виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Постановою Турківського районного суду Львівської області від 16.12.2014 року, - в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, зазначену постанову оскаржив позивач, який просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Турківського районного суду Львівської області від 16.12.2014 року та позов задоволити.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

04.04.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій. Відповідачем 09.04.2014 року відмовлено йому у виплаті вказаної грошової допомоги.

Згідно розділу XV пункту 7-1 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» закріплено перелік окремих категорій працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років. Так, в п.«е» даної статті закріплено, що таке право мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є - трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до записів Трудової книжки НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 був прийнятий на посаду завідуючого учбовою частиною Боринського СПТУ, згідно наказу №97 від 16.08.1976року, де працював на керівних посадах по 01.07.2013року, тобто до завершення контракту. З 02.07.2013року по наказу № 89 тимчасово перейшов працювати на посаду методиста, а 02.09.2013року по наказу № 127 був переведений на посаду викладача педагогічного навчання Боринського професійного ліцею народних промислів і ремесел.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909, право на пенсію за вислугу років мають наступні працівники вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладів: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчальної-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги практичного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Боринський професійний ліцей народних промислів і ремесел належить до закладів освіти, що надають професійно-технічну освіту.

За наведених обставин та враховуючи, що на момент досягнення позивачем пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і маючи необхідний страховий стаж, ОСОБА_1 і далі працював на посаді викладача. Займана педагогічна посада давала йому право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. "е"ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також право на призначення та виплату йому грошової допомоги за п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Висновок суду першої інстанції про те, що посада викладача, з якої пішов на пенсію позивач, не є основною, а основною є посада методиста, яка не входить до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугу років, що не дає право на отримання допомоги, колегія суддів вважає помилковим, оскільки нормативно-правовими актами, якими регулюються дані правовідносини не передбачено, що дана посада при проміжному-тимчасовому суміщенні посад має бути основною для виплати допомоги за наявного та очевидного факту роботи позивача викладачем фізики та керівником з 37-річним стажем педагогічної роботи в Боринському ПТУ.

Відповідно до змісту ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на те, що судом першої інстанції було фактично поспішно прийнято оскаржуване рішення та з порушенням норм матеріального права, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті спору, суд апеляційної інстанції прийшов до неспростовного переконання про те, що оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову, якою позов - задоволити.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. ст. 198, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити. Постанову Турківського районного суду Львівської області від 16.12.2014 року в справі № 458/1266/14-а - скасувати, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 150,11 грн..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст постанови виготовлено 06.04.2015 року