Справа № 818/1052/15
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

818/1052/15

копія

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2015 р. Справа №818/1052/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом заступника прокурора Сумської області - прокурора м. Суми до виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: департамент інфраструктури міста Сумської міської ради, комунальне підприємство "Сумижитло" про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з позовом, який підтримав в судовому засіданні та мотивує тим, що виконавчим комітетом Сумської міської ради 23 лютого 2015 року прийнято рішення № 111 про організацію конкурсу по визначенню суб'єктів господарювання- виконавців послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що перебувають на балансі комунального підприємства “Сумижитло”. Вважає, що для прийняття такого рішення відповідач не наділений належними повноваженнями.

Відповідно до вимог “Порядку проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 631 від 21.07.2005 року, організатором конкурсу є власник або балансоутримувач житла, або уповноважена ними особа. Власником житла в м. Суми є власники приватизованих квартир, а Сумська міська рада, відповідно до вимог ст. 10 ч. 1 закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, виконує повноваження власника щодо квартир, які не були приватизовані. Організатором конкурсу можуть виступати власники квартир, Сумська міська рада або КП “Сумижитло”, як балансоутримувач житла. Відповідач в порушення вимог зазначеного Порядку та Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 року № 60 рішенням № 111 уповноважив департамент інфраструктури міста Сумської міської ради на організацію підготовки та проведення конкурсу. Вважає, що виконавчому комітету ради нормативними актами, які діють в Україні, не надано право уповноважувати будь-яку особу на проведення конкурсу.

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 60 передбачено, що виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків, коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця послуг самостійно. Власниками житлових та нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку є власники квартир та власники житлових та нежитлових приміщень, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Суми. Відповідно до ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження майном. Першочергове право на визначення виконавця послуг з утримання будинків належить саме власникам будинків. Відповідач своїм рішенням порушив це право власників.

Відповідно до вимог ст. 24 ЖК України будинок може обслуговуватися лише однією житлово-експлуатаційною організацією. 05 травня 2014 року відділом житлового господарства Сумської міської ради укладено з КП “Сумижитло” договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків на строк до 30 червня 2016 року. Цей договір за згодою сторін або в судовому порядку не розривався. Просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 23 лютого 2015 року № 111.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Вважає, що рішення виконавчим комітетом прийнято у відповідності до вимог нормативних актів та у відповідності до повноважень, наданих законом. Відповідно до вимог ст. 30 підпункту 1 пункту “а”, підпунктів 1, 2, 5 пункту “б” закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” саме до повноважень виконавчих органів належить управління об'єктами житлово-комунального господарства, а тому визначення виконавця житлово-комунальних послуг також належить до повноважень виконавчого органу ради. Рішенням, яке оспорюється, уповноважено департамент інфраструктури міста на організацію підготовки та проведення конкурсу. Відповідно до Положення про цей відділ він є виконавчим органом Сумської міської ради, підконтрольний виконавчому комітету. За рішенням організатора конкурсу здійснює підготовку та проведення конкурсів по визначенню виконавців житлово-комунальних послуг.

Вважає, що КП Сумижитло” не є належним балансоутримувачем будинків, оскільки для цього має укладатися відповідний договір з власниками житла. Таких договорів КП “Сумижитло” не укладено. Рішенням виконавчого комітету від 18.11.2014 року послуга з утримання будинків ,споруд та прибудинкових територій віднесена до переліку конкурсних. Договір з КП “Сумижитло” про надання комунального замовлення на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій комунальної власності має термін дії лише до 31 травня 2015 року.

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 року № 60 визначено, що виконавець житлово-комунальних послуг визначається органом місцевого самоврядування крім випадків коли власники житлових будинків бажають визначити виконавців послуг самостійно. Власники квартир не висловлювали своєї незгоди з прийнятим відповідачем рішенням, зі скаргами з цього приводу до прокурора не звертались. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник 3-ї особи — департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради вважає позов необгрунтованим. Відповідно до Положення про департамент на цей орган покладено обов'язок організації та проведення конкурсу з визначення виконавця комунальних послуг за рішенням організатора. Виконавчому комітету ради законом України “Про місцеве самоврядування в Україні” надано повноваження з управління об'єктами житлово-комунального господарства, а тому рішення про оголошення конкурсу є правомірним.

Представник 3-ї особи- КП “Сумижитло” вважає позов обґрунтованим. Виконавчий комітет Сумської міської ради не є власником чи балансоутримувачем житла, а тому не може виступати організатором конкурсу. Обов'язки балансоутримувача будинків в м. Суми покладено на КП “Сумижитло” рішенням Сумської міської ради. Відповідч, як виконавчий орган ради, не має повноважень не визнавати чи не виконувати таке рішення, а тому твердження про те, що комунальне підприємство не є належним балансоутримувачем є безпідставними. Доказом того, що відповідач та 3-тя особа визнають КП “Сумижитло” балансоутримувачем житла та особою, повноважною виступати організатором конкурсу, а також доказом визнання протиправності прийнятого відповідачем рішення про оголошення конкурсу є звернення департаменту інфраструктури міста про уповноваження виконавчого комітету та департаменту на проведення конкурсу, яке направлено 20.03.2015 року, тобто після прийняття відповідачем рішення, яке оскаржується.

Як було зазначено, виконавця житлово-комунальних послуг визначає орган місцевого самоврядування, якщо власники будинків не виявили бажання визначити такого виконавця самостійно. Відповідач не здійснив будь-яких заходів для з'ясування наявності чи відсутності такого бажання. Діючим законодавством не встановлено в який спосіб таке бажання чи його відсутність має бути з'ясоване та оформлене, але отримання таких відомостей необхідне та можливе, зокрема, шляхом проведення громадського обговорення з власниками квартир в будинках. Для організації таких заходів ніяких перешкод не існує, вони проводились КП “Сумижитло” при вирішенні іншого питання.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачем 23 лютого 2015 року прийнято рішення № 111 “Про організацію проведення конкурсу по визначенню суб'єктів господарювання - виконавців послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що перебувають на балансі комунального підприємства “Сумижитло”, яким вирішено провести конкурс до 20 квітня 2015 року, уповноважено департамент інфраструктури міста Сумської міської ради на організацію підготовки та проведення конкурсу, утворено конкурсну комісію. В додатку № 3 до рішення наведено перелік житлових будинків, що перебувають на балансі КП “Сумижитло” та для визначення виконавців послуги в яких вирішено провести конкурс (а.с. 68-87).

Сторони та 3-ті особи в судовому засіданні не заперечували необхідності визначення виконавця послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій на конкурсних засадах, що було також встановлено рішенням адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 7 від 29.01.2013 року та рішенням Господарського суду Сумської області від 13.10.2014 року (а.с. 183-189). Відповідно до вимог ст. 72 ч. 3 КАС України ці обставини доказуванню не підлягають.

Суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що КП “Сумижитло” не є належним балансоутримувачем житлових будинків у м. Суми через те, що не було укладено відповідних договорів. Така позиція суперечить рішенню Сумської міської ради № 516-МР від 25 травня 2011 року, а також рішенню, що оскаржується, яким вирішено провести конкурс для визначення виконавця послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що перебувають на балансі КП “Сумижитло” Сумської міської ради. Крім того, 05 травня 2014 року КП “Сумижитло” укладено з відділом житлового господарства Сумської міської ради договір № 1/05-к про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків, доказів припинення чи визнання недійсним якого відповідачем не подано, а також частково укладено договори з власниками квартир (а.с. 18-39, 59, 68-87, 147-176).

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на повноваження, що надані ст. 30 підпункту 1 пункту “а”, підпунктів 1, 2, 5 пункту “б”закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, якими до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських раду віднесено управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню, здійснення заходів щодо розширення та вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, розвитку транспорту і зв'язку; здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства;облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням.

Порядок же визначення виконавця комунальних послуг визначається іншими, спеціальними по відношенню до закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, нормативними актами. Суд вважає необхідним керуватися в першу чергу спеціальними нормами.

Відповідно до ст. 7 ч. 1 п.п. 4-5 закону України “Про житлово-комунальні послуги” до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: визначення виконавця житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; управління об'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації.

Відповідно до ст. 23 ч. 2 закону власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до закону та договору балансоутримувачу або управителю. У разі спільної власності кількох співвласників рішення щодо утримання на балансі та/або управління майном приймається відповідно до закону.

Відповідно до ст. 24 ч. 1 п. 1,3 закону балансоутримувач має право: здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю укладати договори на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 27 ч.ч. 1-2, зазначеного закону, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) згідно з установленим переліком для об'єктів державної або комунальної власності здійснюється за результатами конкурсу. Перелік житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах, визначає орган місцевого самоврядування. Організатором конкурсу є власник чи балансоутримувач або уповноважена ним особа. З наведених норм вбачається, що визначення виконавця житлово-комунальних послуг щодо об'єктів державної та комунальної власності проводиться на конкурсних засадах. Власники житла мають право доручити розпоряджатися та управляти належним їм майно балансоутримувачу. Балансоутримувач в свою чергу має право укладати договори на надання житлово-комунальних послуг.

Порядок визначення виконавця житлово-комунальних послуг визначено “Порядком проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг”, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 631 та “Порядком визначення виконавця житлово-комунальних послуг”, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 р. N 60. Відповідно до вимог п.п. 1.6-1.8 “Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг” виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків, коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно. Власник (власники) житлових будинків може (можуть) уповноважити на визначення виконавців житлово-комунальних послуг виконавця послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків. Якщо органом місцевого самоврядування житлово-комунальні послуги, визначені у пункті 1.1 Порядку, включено до переліку послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах, виконавці таких послуг визначаються за конкурсом відповідно до статей 27, 28 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до п. 2 “Порядку проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг” організатором конкурсу з надання житлово-комунальних послуг, крім газо- та електропостачання, послуг з вивезення побутових відходів (далі - конкурс), у житлових будинках державної та комунальної власності є власник чи балансоутримувач житлових будинків або уповноважена ним особа.

З наведених актів вбачається, що ними встановлено порядок визначення виконавця послуг в будинках державної або комунальної власності. Разом з тим, власники житла мають право доручити балансоутримувачу житла або виконавцю послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків визначити такого виконавця, в тому числі і шляхом проведення конкурсу. Суд вважає, що такі повноваження можуть бути надані і власниками квартир, які перебувають у приватній власності, виходячи зі змісту права власності, встановленому ст. 317 ч. 1 ЦК України.

Відповідно до ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Відповідно до ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Наполягаючи на правомірності свого рішення, відповідач посилається на своє право управління об'єктами житлово-комунального господарства. При цьому будь-яких доказів того, що будинки, зазначені в додатку до рішення № 111 від 23 лютого 2015 року, перебувають у комунальній власності суду не надано. Також не подано будь-якої інформації щодо кількості або відсоткового відношення квартир, які перебувають в комунальній власності та у приватній власності як по окремих будинках з додатку до рішення № 111, так і в цілому. В судовому засіданні представником відповідача повідомлено, що відповідач статистичної або будь-якої іншої інформації щодо цього не має, але приблизно 80% квартир в місті перебувають у приватній власності. Відповідно до ст. 13 ч. 4 Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Аналогічну норму містить ч. 2 ст. 318 ЦК України. Виходячи з таких вимог нормативних актів суд вважає безпідставним надання переваги праву комунальної власності перед правом приватної власності, а тому будинки, частина квартир в яких перебувають у приватній власності, не можна вважати об'єктами комунальної власності. Відповідно до ст. 355 ч. 1 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Суд вважає, що зазначені будинки є об'єктами права спільної власності.

Суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що право приватної власності на жоден з будинків в м. Суми не оформлено, а тому власники квартир не є власниками будинків. Така позиція відповідача суперечить вимогам ч. 2 ст. 382 ЦК України якою встановлено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2004 надано офіційне тлумачення положень статей 1,10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". В цьому рішенні Конституційний Суд України роз'яснив, що набуваючи право приватної власності на квартиру в багатоквартирному будинку особа одночасно стає співввласником, на праві спільної власності, допоміжних приміщень, господарських споруд в будинку, що засвідчується єдиним документом – свідоцтвом про право власності на квартиру. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Власникам квартир немає необхідності створювати з цією метою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень.

Як було зазначено вище, ст. 327 ЦК України передбачено право безпосередньо територіальної громади та утворених нею органів місцевого самоврядування управління майном, що є у комунальній власності. Відповідно до ст. 10 ч. 1 закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. На вимогу суду відповідачем не подано будь-яких доказів того, що виконавчий комітет Сумської міської ради є власником або балансоутримувачем житлового фонду в м. Суми, або є уповноваженою ними особою, та відповідно до вимог ст. 27 закону України “Про житлово-комунальні послуги” та п. 2 “Порядку проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 631, має повноваження виступати організатором конкурсу з визначення виконавця житлово-комунальних послуг. На користь такого висновку свідчить також той факт, що, не зважаючи на впевненість відповідача у наявності у нього відповідних повноважень, департамент інфраструктури міста, що за Положенням підпорядкований виконавчому комітету Сумської міської ради, 20 березня 2015 року, тобто після винесення відповідачем оспорюваного рішення, звернувся до КП “Сумижитло” Сумської міської ради, як до балансоутримувача житлового фонду, з листом в якому, мотивуючи своє звернення необіхністю дотримання встановленої Кабінетом Міністрів України процедури проведення конкурсу, просив уповноважити виконавчий комітет Сумської міської ради та департамент інфраструктури міста на організацію конкурсу та його проведення (а.с. 40).

На підставі викладеного, суд вважає, що рішення від 23 лютого 2015 року № 111 “Про організацію проведення конкурсу по визначенню суб'єктів господарювання - виконавців послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що перебувають на балансі комунального підприємства “Сумижитло” винесено виконавчим комітетом Сумської міської ради без належних на те повноважень, в зв'язку з чим воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов заступника прокурора Сумської області - прокурора м. Суми до виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 111 від 23 лютого 2015 року "Про організацію та проведення конкурсу по визначенню суб`єктів господарювання-виконавців послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що перебувають на балансі комцунального підприємства "Сумижитло" Сумської міської ради.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.В. Соп'яненко

З оригіналом згідно

Суддя О.В. Соп'яненко