Справа № 819/2905/14-а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р. Справа № 876/1625/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю представника позивача: Цястун Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.12.2014 року у справі за позовом спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанов про стягнення з боржника виконавчого збору від 05.11.2014 року ВП №34667970, ВП №34668425, ВП №34668723, ВП №34471870, ВП №36312906, ВП №41349118, ВП №34528055, ВП №36367609, ВП №34539577, ВП №38703385, ВП №36712919, оскільки вважає їх передчасними, так як рішення суду невиконані ні добровільно, ні примусово в розумінні Закону України "Про виконавче провадження".

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.12.2014 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило спільне мале підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод". Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 листопада 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, зокрема.

- ВП №34667970 при виконанні виконавчого листа № 1907/1121/2012, виданого 08.10.2012 року Зборівським районним судом про стягнення з спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" в користь ОСОБА_2 5622 грн. заборгованості по заробітній платі - в розмірі 562,20 грн.;

- ВП №34668425 при виконанні виконавчого листа № 1907/1121/2012, виданого 08.10.2012 року Зборівським районним судом про стягнення з спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" в користь ОСОБА_3 13844 грн. заборгованості по заробітній платі - в розмірі 1384,40 грн.;

- ВП №34668723 при виконанні виконавчого листа № 1907/1121/2012, виданого 08.10.2012 року Зборівським районним судом про стягнення з спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" в користь ОСОБА_4 5586 грн. заборгованості по заробітній платі - в розмірі 558,60 грн.;

- ВП №34471870 при виконанні виконавчого листа № 1907/1356/2012, виданого 24.09.2012 року Зборівським районним судом про стягнення з спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" на користь ОСОБА_5 15353,26 грн. заборгованості по заробітній платі - в розмірі 1535,32 грн.;

- ВП №36312906 при виконанні виконавчого листа № 1907/1120/2012, виданого 24.01.2013 року Зборівським районним судом про стягнення з спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" в користь ОСОБА_6 заборгованість по заробітній платі в сумі 15546 грн. - в розмірі 1554,60 грн.;

- ВП №41349118 при виконанні виконавчого листа № 2-а-/1970/4002/11, виданого 18.12.2013 року Тернопільським окружним адміністративним судом про стягнення з спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" в користь управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі заборгованість 37037,37 грн. - в розмірі 3703,73 грн.;

- ВП №34528055 при виконанні наказу № 1/48/5022-561/2012, виданого 18.09.2012 року Господарським судом Тернопільської області про стягнення з спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" в користь корпорації "Укртрансжилбуд" 77259,50 грн. заборгованості та судового збору - в розмірі 7725,95 грн.;

- ВП №36367609 при виконанні виконавчого листа № 2-а-1970/3739/12, виданого 22.01.2013 року Тернопільським окружним адміністративним судом про стягнення з спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" на користь управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі 5420,23 грн. заборгованості сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - в розмірі 542,02 грн.;

- ВП №34539577 при виконанні наказу № 14/31/5022-460/2012, виданого 06.09.2012 року Господарським судом Тернопільської області про стягнення з спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" в користь ТзОВ "Спецсервіс" 45965,72 грн. заборгованості - в розмірі 4596,57 грн.;

- ВП №38703385 при виконанні виконавчого листа № 1907/1120/2012, виданого 01.03.2013 року Зборівським районним судом про стягнення з спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" 267,50 грн. судового збору в дохід держави - в розмірі 26,75 грн.;

- ВП №36712919 при виконанні наказу № 18/54/5022-982/2012, виданого 04.02.2013 року Господарським судом Тернопільської області про стягнення з спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" на користь ТзОВ "Хімпромгурт": 3095,64 грн. - основного боргу; 1609,50 грн. - судового збору; 1000 грн. - витрат на оплату послуг адвоката - в розмірі 570,51 грн.

Вирішуючи даний спір, судова колегія Львівського апеляційного адміністративного суду керувалась наступним.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Згідно ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування або місцезнаходження. Також даною статтею передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відтак, ретельний та послідовний аналіз зазначених правових норм дає право зрозуміти, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області правомірно винесені 05 листопада 2014 року постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки на думку апеляційного суду у встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення суду не виконані.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Аналізуючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.12.2014 року у справі №819/2905/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 03.04.2015 року