Справа № К/9991/23825/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2015 р. м. Київ К/9991/23825/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

секретар судового засідання - Пінчук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області Іванова Геннадія Олександровича, Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області про поновлення на публічній службі, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2009 року та в червні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовами про скасування розпоряджень від 08.12.2009р. №505-р та від 27.05.2010р. №152-р, поновлення на посаді начальника відділу культури і туризму Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.08.2010р. були об'єднанні в одне провадження позовні вимоги по справах №2а-2591/10/1170 та №2а-2834/10/1170.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.09.2010р. позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження від 08.12.2009р. №505-р та розпорядження від 27.05.2010р. №152-р про звільнення позивача з посади начальника відділу культури і туризму Вільшанської державної адміністрації, зобов'язано поновити позивача з 27.05.2010р. на посаді та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 8899,28 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2011р. скасовано рішення суду першої інстанції, в задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодилася позивач, подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до пункту 3 статті 40 КзпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 Закону України «Про відпустки» щорічна відпустка повинна бути перенесена на інший період або продовжена в разі тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку.

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що якщо причини, що зумовили перенесення відпустки на інший період, настали під час її використання, то невикористана частина щорічної відпустки надається після закінчення дії причин, які її перервали, або за згодою сторін переноситься на інший період.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач працювала на посаді начальника відділу культури і туризму Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області.

Розпорядженням заступника голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 06.10.2009р. №432-р позивачу надана щорічна основна відпустка з 19.10.2009р. по 17.11.2009р. (а.с. 47, т. 1).

В період з 12.11.2009р. по 20.11.2009р. включно позивач хворіла і згідно листка непрацездатності у цей період була звільнена від роботи (а.с. 109, т. 1).

Розпорядженням виконуючого обов'язки першого заступника голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 08.12.2009р. №505-р позивачу оголошено догану з підстав самовільного продовження терміну щорічної основної відпустки (а.с. 7, т. 1).

Підставою прийняття даного розпорядження став акт від 24.11.2009р. про відсутність позивача на робочому місці з невідомих причин, акт від 30.11.2009р. про відмову позивача надати письмові пояснення щодо самовільного продовження терміну відпустки на термін дії лікарняного в період відпустки та доповідна записка, що складена на підставі протоколу №64 від 23.11.2009р. (а.с. 37,38. т. 1).

Розпорядженням голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 27.05.2010р. №152-р за порушення етики поведінки державного службовця, за систематичне невиконання посадових обов'язків, порушення фінансової дисципліни відповідно до статті 5, пункту 6 статті 30 Закону України «Про державну службу», пункту 3 статті 40 КЗпП України позивача звільнено з посади начальника відділу культури і туризму Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області.

Підставою для винесення зазначеного розпорядження стали: акт ревізії фінансово-господарської діяльності відділу культури і туризму райдержадміністрації за період з 01.01.2007р. по 31.10.2009р., проведеної контрольно-ревізійним відділом в Вільшанському районі 25.12.2009р. №02-10/18; інформація контрольно-ревізійного відділу в Вільшансьокму районі від 29.12.2009р. №02-11/630 «Про проведений контрольний захід»; постанова прокуратури Вільшанського району «Про порушення дисциплінарного провадження» від 24.02.2010р.; довідка про результати перевірки відділу культури і туризму райдержадміністрації від 05.03.2010р. відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації від 19.02.2010р. №47-р «Про склад робочої групи по перевірці структурних підрозділів райдержадміністрації»; лист територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області від 09.03.2010р. №03/04-14/8 «Про факт порушення трудового законодавства у відділі культури і туризму Вільшанської РДА»; погоджене подання на ім'я голови Кіровоградської обласної державної адміністрації» (а.с. 177, т. 1).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що в зв'язку з перебуванням позивача на лікуванні відпустка позивача підлягала продовженню, службове розслідування за цим фактом проведено з порушенням вимог Порядку проведення службового розслідування стосовно державних службовців (затвер. постановою КМ України від 13.06.2000р. №950), в зв'язку з чим оголошення догани згідно розпорядження від 08.12.2009р. суперечить закону.

В частині вимог про скасування розпорядження від 27.05.2010р. суд першої інстанції виходив з того, що попереднє дисциплінарне стягнення накладено з порушенням вимог закону, що виключає можливість звільнення позивача на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання службових обов'язків.

Крім того, в цій частині суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем пропущено передбачений частиною 1 статті 148 КЗпП України строк застосування дисциплінарного стягнення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивачем порушено порядок продовження відпустки у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, за що їй було оголошено догану, крім того, протягом нетривалого часу позивач двічі була притягнута до адміністративної відповідальності, відносно неї прокуратурою порушено дисциплінарне провадження, листом інспекції праці її було рекомендовано притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що строки накладення дисциплінарного стягнення відповідачем не порушено, оскільки з 11.01.2010р. по 27.05.2010р. позивач перебувала на лікарняному загальною тривалістю 101 день.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Так, за правилами статті 11 Закону України «Про відпустки» та статті 80 КЗпП України щорічна відпустка повинна бути перенесена на інший період або продовжена у разі тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку.

Оскільки продовження наданої позивачу відпустки було пов'язане з перебуванням її на лікарняному, а тому притягнення її до дисциплінарної відповідальності за самовільне продовження терміну відпустки суперечить закону.

Крім того, за передбаченим пунктом 3 частини 1 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за черговий проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядження від 27.05.2010р. про звільнення позивача не містить посилання на раніше застосовані відносно позивача дисциплінарні стягнення, а оголошена догана від 08.12.2009р. визнана судом протиправною.

Крім того, згідно наявної в матеріалах справи довідки (а.с. 138, т. 2) тимчасова непрацездатність позивача з 11.01.2010р. по 27.05.2010р. носила не постійний характер, що спростовує висновки апеляційного суду щодо дотримання відповідачем строків застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 226, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2011р. у даній справі скасувати, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.09.2010р. - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський