Справа № 826/3441/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 квітня 2015 року (в порядку письмового провадження) № 826/3441/15

за позовом ОСОБА_1
до Генеральної прокуратури України Прокуратури Дніпропетровської області Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації Коломойського І.В. Дніпропетровської обласної державної адміністрації
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії
Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Генеральної прокуратури України (далі - відповідач - 1), Прокуратури Дніпропетровської області ( далі - відповідач -2), Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації Коломойського І.В (далі - відповідач - 3), Дніпропетровської обласної державної адміністрації ( далі - відповідач - 4) та просить суд:

1) Визнати дії Генеральної прокуратури України щодо передачі мого звернення до Прокуратури Дніпропетровської області противоправною, оскільки з 26.10.2014 року прокуратура не здійснює нагляд за додержанням і застосуванням законів, тому проведення перевірок та надання оцінки діям посадових осіб Дніпропетровської облдержадміністрації виходить за межі повноважень органів прокуратури;

2) Визнати бездіяльність Генеральної прокуратури України противоправною, оскільки не переслало моє звернення за належністю, у відповідності до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»;

3) Визнати бездіяльність Прокуратури Дніпропетровської області противоправною оскільки не переслало моє звернення за належністю, у відповідності до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»;

4) Зобов'язати Прокуратуру Дніпропетровської області переслати моє звернення щодо притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб Дніпропетровської облдержадміністрації за належністю, у відповідності до ч.3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»;

5) Визнати бездіяльність голови Дніпропетровської облдержадміністрації- Коломойського І.В., щодо не надання відповіді на письмове звернення особисто до нього жінки-інваліда з тяжкою формою інвалідизації ОСОБА_1 - противоправними відповідно до ст. 19,20 закону України «Про звернення громадян»;

6) Визнати бездіяльність голови Дніпропетровської облдержадміністрації -Коломойського І.В., щодо не «здійснення позитивних дій» щодо фактів «прямої дискримінації» жінки-інваліда з тяжкою формою інвалідизації ОСОБА_1 та членів її сім'ї, відповідно до ст.9,12,13 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» - противоправними;

7) Визнати дії голови Дніпропетровської облдержадміністрації - Коломойського І.В. щодо надання доручення юридичному відділу Дніпропетровської облдержадміністрації надати мені відписку - противоправними відповідно до ст. 19,20 закону України «Про звернення громадян»;

8) Визнати дії юридичного відділу Дніпропетровської облдержадміністрації - щодо відсутності інформації по суті мого звернення, у надісланому на мою адресу листі від 16.12.14 p., - противоправною відповідно до ст. 19,20 Закону України «Про звернення громадян»;

9) Визнати дії юридичного відділу Дніпропетровської облдержадміністрації -противоправною, оскільки убачивши у моєму зверненні прохання надання матеріальної допомоги, та вказавши необхідний на її думку напрямок звернення «до органу соціального захисту населення за місцем проживання» не передало його за належністю як вимагає норма ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян»;

10) Визнати противоправну поведінку службових осіб Дніпропетровської ОДА (метою та наслідком якої є приниження Моєї людської гідності за ознаками жіночої статі та інвалідності, наруги над моїм конституційно та законом визначеним правом на звернення. свідоме та навмисне порушення моїх прав, потурання дискримінації за ознакою інвалідності, та не вжиття позитивних дій для усунення дискримінації за ознакою інвалідності), - «прямою дискримінацією», «утиском», відповідно до ст.1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні»;

11) Стягнути солідарно з Дніпропетровської облдержадміністрації, голови Дніпропетровської облдержадміністрації (олігарха, доларового мультимільярдера), - Коломойського І.В., завдану жінці-інваліду з тяжкою формою інвалідизації ОСОБА_1 моральну шкоду (з урахуванням його матеріального становища), у вигляді необхідних їй засобів реабілітації, якісних медичних та побутових приладів, а саме:

ортопедичне ліжко з електроприводом WESTFALIAIII компанії Burmeier розмір 90x200,

протипролежневий матрац, Softform Premier Active 2 з насосом та з цифровим управлінням розмір 90 х 200

два Ортези колінного суглоба Rodisil 9107 Orliman

БЕДРЕННЫЙ ОРТЕЗ medi hip orthosis на ліве бедро

дві Ортопедичні шини - Hallufix (Халлюфикс) на 1 палець ноги

два ортези на лікті , - Бандаж Medi локтевой с силиконовыми вкладышами Epicomed

два ортези на лучезап'ясній суглоб, - Бандаж для зап'ястя Manumed ® active

Ортопедична подушка PREMIUM Qmed розмір 60x30x12x9

Гелева профілактична подушка "SLIM" для інвалідної коляски

Апарат для гальванізації та електрофорезу ПОТОК-01М с аксесуарами - провод раздвоенный, провод с зажимом "крокодил", углетканевые многоразовые электроды (прокладки)

Портативний апарат для низькочастотної магнітотерапії МАГ-30-4-Т з таймером

Інгалятор компресорний, небулайзер Longevita BD-5000, (Великобританія)

Прилад поліпшуючий венозний кровообіг VEINOPLUS

Очиститель и увлажнитель воздуха Beurer LW 110

Прибор для противоболевой терапии Medisana TDD с аксесуарами: 4 электрода для более постоянного применения. Клеящая гель, проводящая электрический ток. Провод для постоянных электродов. Инструкция на 6 языках

Электро-акупунктурный прибор MEDISANA ACP

стиральная машина SLB147X smeg;

соковижималка для твердих овочів Bosch MES4000;

кухоний комбайн з скляним блендером BOSCH MUMXL40G;

12) Зобов'язати голову Дніпропетровської облдержадміністрації - Коломойського І.В., надати відповідь на звернення від 12.11.2014 року;

Відповідачі заперечили проти позовних вимог, з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи.

На підставі частини 6 ст.128 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася зі зверненням до Голови Дніпропетровської облдержадміністрації Коломойського І.В., яким просила:

1) Зайняти чітку позицію щодо прийняття рішення, - або полишити посаду державного службовця (голови Дніпропетровської ОДА), або позбавитись подвійного (потрійного) громадянства;

2) Добровільно відшкодувати інваліду І групи ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду (яка полягає у втраченому шансі на своєчасне отримання ліків, та засобів реабілітації), та моральну шкоду завданої внаслідок протиправної поведінки щодо неї як громадянки України представником держави Коломойським І.В. щодо невиконання зобов'язання як державного службовця щодо додержання Конституції та законів України (відповідальності як представника держави перед громадянами), шляхом надання засобів реабілітації, медичних приладів, елементарних побутових приладів згідно переліку, що зазначений в звернені

3) Здійснити позивні дії щодо забезпечення ОСОБА_1 як інваліду з тяжкою формою інвалідизації щомісячну матеріальну допомогу у розмірі рівнозначній сумі за аналогічних обставин громадянам Великобританії , на весь час інвалідності;

4) Здійснити позитивні дії щодо забезпечення ОСОБА_5 як особі яка здійснює постійний сторонній догляд за інвалідом з тяжкою формою інвалідизації яка потребує постійного стороннього догляду - ОСОБА_1, щомісячну матеріальну допомогу у розмірі рівнозначному сумі яка виплачується за аналогічних обставин громадянам Великобританії, на весь час здійснення догляду;

5) Здійснити позитивні дії щодо забезпечення ОСОБА_1, та ОСОБА_5 доступ до якісного правосуддя - Високого суду правосуддя в Лондоні, так і представлення інтересів в цьому суді кваліфікованим правозахисником (адвокатом);

6) Просимо розглянути наше звернення, та прийняти рішення на протязі тижня, відповідно до ст. 20 закону України «Про звернення громадян», оскільки вирішення піднятих питань є терміновим а їх зволікання є катуванням для інваліда.

Вказане звернення зареєстровано Дніпропетровською облдержадміністрацію 19.11.2014. За дорученням керівництва, листом від 03.12.2014 №1421/139-14 заявнику надано відповідь, зокрема зазначено про те, що порушені питання в звернені не відносяться до компетенції Дніпропетровською облдержадміністрацію та рекомендовано для вирішення питання надання матеріальної допомоги звернутися до органу соціального захисту населення за місцем проживання.

Вважаючи, що вказаним листом Дніпропетровською облдержадміністрацію відмовлено у наданні обґрунтованої відповіді на звернення, позивач звернувся зі скаргою до Генеральної прокуратури України.

Генеральною прокуратурою України вказану скаргу було направлено за належністю до Прокуратури Дніпропетровської області 03.12.2014 №19-р.

Листом від 16.12.2014 року № 07/14-4406-2014 ОСОБА_1 повідомлено про набуття чинності 26.10.2014 року окремих положень Закону України «Про прокуратуру» № 1697 від 14.10.2014 згідно яких прокуратура не здійснює функцію нагляду за додержанням і застосування законів, а проведення перевірок, зокрема, з питань додержання вимог Закону України «Про звернення громадян» та надання оцінки діям посадових осіб Дніпропетровської облдержадміністрації виходить за межі повноважень органів прокуратури

Вказані дії відповідачів позивач вважає неправомірними та просить суд про захист своїх прав, передбачених Законом України «Про звернення громадян» порушення, яких обумовлено, зокрема невиконанням суб'єктами владних повноважень вимог ч.3 ст. 7 зазначеного закону.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» (№ 393/96-ВР від 02.10.1996) встановлено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається зі змісту звернення від 26.11.2014, позивач просила: винести подання про усунення порушень Закону України «Про звернення громадян» і зобов'язати посадових осіб Дніпропетровської облдержадміністрації, Голову Дніпропетровської облдержадміністрації олігарха Коломойського І.В. надати відповідь на звернення від 12.11.2014, за скороченою процедурою відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», оскільки вирішення піднятих питань є терміновим, а їх зволікання є катування для інваліда якою є ОСОБА_1; притягти до адміністративної відповідальності за ненадання інформації на наше звернення за ч. 1 ст. 212-3 КУпАП винної посадової особи Дніпропетровської облдержадміністрації та розглянути скаргу у найкоротші терміни.

Вказане звернення Генеральною прокуратурою України було отримано, як зазначено у заперечені до позовної заяви, 02.12.2014.

Обставини і мотиви щодо наявності у прокуратури повноважень на реалізацію вимог, викладених у звернені, згідно листа Прокуратури Дніпропетровської області від 16.12.2014 № 07/14-4406-2014 ОСОБА_1, ані позивачем, ані Генеральною прокуратурою України не заперечуються, а тому не потребують свого доведення.

З огляду на вказане, враховуючи зміст заперечень відповідачів та матеріали справи, суд погодиться з викладеним позивачем питанням у позовній заяві: «навіщо Генеральна прокуратура України пересилала моє звернення до Прокуратури Дніпропетровської області, якщо дане питання не входить до повноважень Прокуратури Дніпропетровської області і чому Прокуратура Дніпропетровської області не переслало моє звернення за належністю»

Належної, мотивованої і обґрунтованої відповіді на це питання Генеральна прокуратура України та Прокуратура Дніпропетровської області у своїх письмових запереченнях суду не надала.

Вказаного висновку суд дійшов з огляду на набрання чинності 26.10.2014 року окремих положень Закону України «Про прокуратуру» № 1697 від 14.10.2014, згідно яких прокуратура не здійснює функцію нагляду за додержанням і застосування законів, а проведення перевірок, зокрема, з питань додержання вимог Закону України «Про звернення громадян» та надання оцінки діям посадових осіб Дніпропетровської облдержадміністрації виходить за межі повноважень органів прокуратури

Про вказане не могла не знати Генеральна прокуратура України, про це зазначає прокуратура Дніпропетровської області у своєму листі від 16.12.2014 №№ 07/14-4406-2014 на ім'я ОСОБА_1

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено, зокрема, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Тому, за вказаних вище судом обставин, є не логічними, не мотивованими і не обґрунтованими дії як Генеральної прокуратури України, так і прокуратури Дніпропетровської області (як то випливає зі змісту листа і положень ст. 7 Закону України «Про звернення громадян») з не направлення звернення за належністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу України про адміністративній правопорушення, зокрема п. 8.1 ч. 2, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати повноважені особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (статті 188 39, 188 40, 212 3 (крім порушень права на інформацію відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Враховуючи те, що звернення позивача від 26.11.2014 направлено до Уповноваженої особи секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини або представника Уповноваженого ВРУ з прав людини відповідачами -1, 2 не було, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання дій Генеральної прокуратури України протиправними щодо передачі звернення до Прокуратури Дніпропетровської області, бездіяльності відповідачів - 1, 2 і необхідності зобов'язання Прокуратури Дніпропетровської області переслати Звернення за належністю.

Відносно позовних вимог висвітлених в пункті 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 суд зазначить наступне.

Враховуючи зміст позовних вимог та клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, територіальну віддаленість та інвалідність позивача, суд вважає необхідним розглядати позовні вимоги відносно юридичного відділу Дніпропетровської облдержадміністрації як до належного відповідача - до Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Стаття 15 Закону України «Про звернення громадян» встановлює, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки (ч. 3 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян»).

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що особисто першими керівниками розглядаються заяви (клопотання) подані Героями Радянського Союзу, Героями Соціалістичної Праці, інвалідами Великої Вітчизняної війни.

Враховуючи те, що ОСОБА_1, не є Героєм Радянського Союзу, Героєм Соціалістичної Праці, інвалідом Великої Вітчизняної війни (відомості про зазначене не міститься ані в зверненні позивач, ані в позовній заяві), відповідач - 3 правомірно передав на розгляд подану позивачем заяву юридичному управлінню облдержадміністрації.

В той же час, не заслуговують на увагу покликання позивача на порушення відповідачем - 4 строків розгляду звернення.

Так, приписи статті 20 Закону України «Про звернення громадян» передбачають, зокрема, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Матеріали адміністративної справи свідчать, що звернення позивача зареєстровано в Дніпропетровської облдержадміністрації 19.11.2014 за №М-15447 та розглянуто останньою 03.12.2014, про що листом №1421/0/139-14 повідомлено заявника. Проте направлення такої відповіді 22.12.14 (про що свідчить відбиток календарного штемпеля пошти на конверті) свідчить про те, що відповідь була надана не у строки, встановлені законом. Оскільки надання відповіді включає не тільки її виклад в паперовому вигляді, а й скерування її заявнику. Таким чином, звернення позивача було розглянуто не у строки встановлені законом.

Поряд з цим, слід зазначити, що листом юридичного управління облдержадміністрації від 03.12.2014 № 1421/0/139-14, зокрема, зазначено про те, що органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Також вказано на те, що згідно із положеннями Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, пропозиція стосовно звернення позивача до органу соціального захисту населення за місцем проживання має лише рекомендаційний характер.

Таким чином, приймаючи до уваги приписи ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» відповідачем - 4 допущено бездіяльність щодо не направлення звернення позивача за належністю. Поряд з цим, судом не вбачається протиправність дій щодо не направлення звернення позивача за належністю, оскільки дії, на думку суду, є безпосередньо вчинення певних дій (направлення листа, надання відповіді), у той час, коли бездіяльність є по своїй суті не вчинення певних дій. За таких обставин, керуючись статтею 11 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог в частині (п.9) шляхом визнання бездіяльності Дніпропетровської обласної державної адміністрації протиправною, що полягає у не направлені за належністю звернення ОСОБА_1

В той же час, судом не вбачається протиправності дій відповідача - 4 щодо відсутності інформації по суті поданого звернення ОСОБА_1, оскільки: по-перше відповідь на звернення було надано; по - друге інформація по суті поданого звернення не могла та не може бути надана відповідачем - 4, оскільки у останнього відсутня компетенція щодо вирішення поставлених у своєму звернені позивачем питань, про що і повідомлено ОСОБА_1 листом від 03.12.2014 № 1421/0/139-14.

Разом з тим, суд не приймає до уваги покликання позивача щодо ненадання відповіді на звернення в частині «зайняти чітку позицію щодо прийняття рішення, - або полишити посаду державного службовця (голови Дніпропетровської ОДА), або позбавитись подвійного (потрійного) громадянства» з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» визначає, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Зі змісту звернення позивача вбачається, що останнє «є спробою вирішити питання відшкодування матеріальної та моральної шкоди мирним шляхом».

Таким чином, на думку суду, обставини подвійного громадянства Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації Коломойського І.В. не стосуються соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів позивача.

В сукупності, вищевикладені обставини свідчать про відсутність підстав для зобов'язання голови Дніпропетровської облдержадміністрації - Коломойського І.В. надати відповідь на звернення позивача від 12.11.2014.

Окрім того, суд зазначить відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними, зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

У свою чергу, пряма дискримінація - ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними (пункт 6 частини 1 статті цього Закону)

Згідно із пунктом 7 частини 1 статті 1 вказаного Закону утиск - небажана для особи та/або групи осіб поведінка, метою або наслідком якої є приниження їх людської гідності за певними ознаками або створення стосовно такої особи чи групи осіб напруженої, ворожої, образливої або зневажливої атмосфери.

З огляду на вищезазначене та з аналізу наданої відповідачем - 4 відповіді на звернення позивача, судом не вбачається дискримінаційних дій, утиску з боку облдержадміністрації визначених пунктами 2, 6, 7 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» .

Стосовно відшкодування позивачу моральної шкоди, суд звертає увагу на Постанову Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 №4 (далі - Постанова), якою передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Крім цього, виходячи з норм статті 1167 Цивільного кодексу України вбачається наявність імперативно встановленого обов'язку існування підстав, за яких відшкодовується моральна шкода.

У відповідності до пункту 3 Постанови під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Незгода з відповіддю за наслідком розгляду звернення Позивача, без підтвердження належними доказами факту заподіяння в наслідок цього моральної шкоди, не є підставою для відшкодування останньої.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині п. 5,6,7,8,10,11,12 є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Враховуючи в сукупності всі обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позивних вимог частково.

Інші доводи і заперечення сторін не спростовують встановленого вище судом.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі, заперечуючи позов в силу положень частини 2 статті 71 КАС України не спростували покликання позивача і не довели відповідність оскаржуваних дій та рішень вимогам ч.3. ст. 2 КАС України.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України частково довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Керуючись ст.. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Генеральної прокуратури України щодо передачі звернення ОСОБА_1 від 23.11.2014 до Прокуратури Дніпропетровської області противоправними;

Визнати бездіяльність Генеральної прокуратури України противоправною відносно не пересилання звернення ОСОБА_1 від 23.11.2014 за належністю у відповідності до ч.3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»;

Визнати бездіяльність Прокуратури Дніпропетровської області противоправною відносно не пересилання звернення ОСОБА_1 від 23.11.2014 за належністю у відповідності до ч.3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»;

Зобов'язати Прокуратуру Дніпропетровської області переслати звернення ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб Дніпропетровської облдержадміністрації за належністю, у відповідності до ч.3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»;

Визнати бездіяльність Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо не надання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 12.11.2014 в строк, встановлений Закону України «Про звернення громадян».

Визнати бездіяльність Дніпропетровської обласної державної адміністрації відносно не пересилання звернення ОСОБА_1 від 12.11.2014 за належністю у відповідності до ч.3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян».

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст..186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк