Справа № 826/19142/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 23 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 23 лютого 2015 року адміністративний позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 02 жовтня 2014 року №, №, №, №.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Свої вимоги апелянт обгрунтовує тим, що КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» несвоєчасно сплачено авансові внески з податку на прибуток, а тому податкові повідомлення-рішення винесено правомірно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 15 вересня 2014 року по 17 вересня 2014 року Міжрегіональним головним управлінням Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань своєчасності сплати авансових внесків з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності за березень 2014 року, квітень 2014 року, травень 2014 року, червень 2014 року Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», за результатами якої складено акт №1062/28-10-42-20/26199714 від 19 вересня 2014 року, в якому встановлено порушення позивачем граничного терміну сплати суми авансових внесків з податку на прибуток за березень 2014 року, квітень 2014 року, травень 2014 року, червень 2014 року, що встановлений п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України

На підставі акту перевірки №1062/28-10-42-20/26199714 від 19 вересня 2014 року відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 02 жовтня 2014 року №, згідно якого за порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов'язання авансових внесків з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності, визначеного п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, та на підставі п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України, за затримку на 30 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 449956,00 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 44995,60 грн. за платежем авансові внески з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності; №, згідно якого за порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов'язання авансових внесків з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності, визначеного п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, та на підставі п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України, за затримку на 91 календарний день сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 449956,00 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 89991,20 грн. за платежем авансові внески з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності; №, згідно якого за порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов'язання авансових внесків з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності, визначеного п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, та на підставі п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України, за затримку на 61 календарний день сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 449956,00 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 89991,20 грн. за платежем авансові внески з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності; №, згідно якого за порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов'язання авансових внесків з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності, визначеного п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, та на підставі п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України, за затримку на 122 календарних дні сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 449956,00 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 89991,20 грн. за платежем авансові внески з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що висновок податкового органу щодо порушення позивачем вимог Податкового кодексу України є необґрунтованим, оскільки відповідні кошти були сплачені позивачем в межах граничного строку, тому винесені податкові повідомлення-рішення від 02 жовтня 2014 року №, №, №, № є протиправними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.31.1 ст.31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 57.1 ст.57 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток в порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації. На суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом. Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення. У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань. При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно. Податкова декларація та розрахунок щомісячних авансових внесків за базовий звітний (податковий) рік подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до пп.153.3.1, 153.3.2 п.153.3 ст.153 Податкового кодексу України, у разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів емітент корпоративних прав, на які нараховуються дивіденди, проводить зазначені виплати власнику таких корпоративних прав незалежно від того, чи є оподатковуваний прибуток, розрахований за правилами, визначеними статтею 152 цього Кодексу, чи ні. Крім випадків, передбачених підпунктом 153.3.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Згідно ст.126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (реєстраційний № від 26 лютого 2014 року) позивачем самостійно розраховано суму узгодженого податкового зобов'язання по рядку 23 «Авансовий внесок, що підлягатиме сплаті щомісячно» у сумі 449956 грн.

Згідно акту перевірки №1062/28-10-42-20/26199714 від 19 вересня 2014 року загальна сума податкового боргу за період березень-червень 2014 року становила 1799824,00 грн., граничні строки сплати - 30 березня 2014 року, 30 квітня 2014 року, 30 травня 2014 року, 30 червня 2014 року. При цьому, зазначений податковий борг погашено позивачем - 30 липня 2014 року платіжним дорученням №1872, а тому кількість днів затримки становить 122 дні (для граничного терміну сплати 30 березня 2014 року), 91 день (для граничного терміну сплати 30 квітня 2014 року), 61 день (для граничного терміну сплати 30 травня 2014 року), 30 днів (для граничного терміну сплати 30 червня 2014 року).

Разом з тим, позивачем до податкового органу було подано заяви від 11 березня 2014 року №196-2943/КР та від 19 травня 2014 року №196-7054/КР щодо зарахування авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 1620498,00 грн. та 1238559,00 грн., відповідно, в рахунок щомісячного авансового внеску з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності за період з березня по червень 2014 року.

Згідно листів від 27 березня 2014 року №6687/10/28-10-20-4-20 та від 02 червня 2014 року №10734/10/28-10-20-4-20 відповідачем відмовлено в перекиді надмірно сплаченої суми з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності на сплату авансових внесків з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності.

Не погоджуючись з відмовою податкового органу, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» оскаржило такі дії в судовому порядку.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 у справі №826/4492/14 позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» задоволено, зобов'язано Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників зарахувати авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 1620498 грн. в рахунок авансового внеску з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності, визнано протиправними та скасовано рішення про опис майна у податкову заставу №6868/10/28-10-25-17 від 31 березня 2014 року та податкову вимогу №105-11 від 31 березня 2014 року про сплату авансового внеску з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності за березень 2014 року у розмірі 449956 грн.

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 13 листопада 2014 року у справі №826/15032/14, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року та набрала законної сили, визнано протиправною та скасовано повністю податкову вимогу від 02 вересня 2014 року №257-11 щодо сплати авансового внеску з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності в розмірі 462969,49 грн. та рішення про опис майна у податкову заставу від 03 вересня 2014 року №16071/10/28-10-25-10 Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників та зобов'язано Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників зарахувати авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 1084998,00 грн., в рахунок авансового внеску з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки податкового органу щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства ґрунтуються на тому, що КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» допущено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання авансових внесків з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності згідно декларації з податку на прибуток № від 26 лютого 2014 року, протягом строків, визначених п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, а саме: за період березень-червень 2014 року - 1799824,00 грн., граничні строки сплати - 30 березня 2014 року, 30 квітня 2014 року, 30 травня 2014 року, 30 червня 2014 року відповідно.

В силу п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач мав усі правові підстави для зарахування авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 1620498,00 грн. та 1238559,00 грн. в рахунок авансового внеску з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності, а відмова відповідача в проведенні зарахування на підставі заяв платника податків від 11 березня 2014 року №196-2943/КР та від 19 травня 2014 року №196-7054/КР є безпідставною та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, що встановлено вищезазначеними судовими рішеннями, а також з метою відновлення та захисту прав позивача зобов'язано Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників зарахувати авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 1620498,00 грн. в рахунок авансового внеску з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності (згідно постанови Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 у справі №826/4492/14) та авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 1084998,00 грн. в рахунок авансового внеску з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності (згідно постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 13 листопада 2014 року у справі №826/15032/14).

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем у повній мірі виконано свій обов'язок зі сплати у повному обсязі та у встановлений законодавством строк відповідних податкових зобов'язань шляхом подання заяв від 11 березня 2014 року №196-2943/КР та від 19 травня 2014 року №196-7054/КР щодо зарахування авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 1620498,00 грн. та 1238559,00 грн., відповідно, в рахунок щомісячного авансового внеску з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності за період з березня по червень 2014 року, тому твердження відповідача щодо порушення позивачем п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України є безпідставними та необґрунтованими, натомість, відповідач всупереч ч.2 ст.71 КАС України не довів правомірності винесених ним податкових повідомлень-рішень від 02 жовтня 2014 року №, №, №, №, які є протиправними та підлягають скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 23 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 14 квітня 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.