Справа № 824/387/15-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/387/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Маренича І.В.

секретаря судового засідання Григоряк У.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ;

представника позивача Чоботару В.В.;

представника відповідача не з`явився;

представника третьої особи Тимчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, треті особи: Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Новоселицької районної державної адміністрації,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (далі-Відповідач або Комісія), треті особи: Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Новоселицької районної державної адміністрації про визнання неправомірним та скасування протоколу № 79.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 14.04.1993 року, яке в подальшому було перереєстроване. 04.05.1998 року. На даний час позивачу стало відомо, що згідно протоколу Комісії від 16.10.2014 року №79 позивачем не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження і визнано безпідставним видане позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3.

Позивач вважає таке рішення неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали повністю та просили його задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в адміністративному позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

14.04.1993 року Чернівецькою обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 серії НОМЕР_1 .

16 жовтня 2014 року Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (далі-Комісія) було прийнято рішення на підставі протоколу №79, яким було визнано безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, оскільки не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження в 1988 році протягом 30 календарних днів.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон УРСР від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із змінами і доповненнями (далі - Закон).

Відповідно до статті 9 Закону, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з статтею 10 Закону, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Стаття 14 Закону визначає категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг та компенсацій. Відповідно до п. 2 ч. 1 даної статті до категорії 2 відносяться також учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 днів.

Статтею 15 Закону передбачено, що підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 із змінами і доповненнями (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 10 Порядку, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Тобто, суд зазначає, що це перелік документів, які безумовно засвідчують факт роботи у зоні відчуження.

Як встановлено судом, підставами для визначення позивача як учасника ліквідації аварії на ЧАЕС стали:

- архівна довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, з якої вбачається, що ОСОБА_1 в складі військової частини № НОМЕР_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 04.07.1988 року по 24.09.1988 року та отримав дозу опромінення 3,720 БЕР;

- архівна довідка Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу №24/8912, з якої вбачається, що ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_2 (Димарка) тимчасово працював на території зони безумовного обов`язкового відселення в період з 04.07.1988 року по 24.09.1988 року протягом 83 дні.

Крім того, підтвердженням того, що ОСОБА_1 приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримав дозу опромінення 3,720 БЕР є копія військового квитка серії НОМЕР_3 .

Отже, надання позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видача посвідчення категорії 3 серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 в 1993 році Чернівецькою обласною державною адміністрацією, були проведені відповідно до діючого на той час законодавства.

Суд вважає, що Рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 16.10.2014 року згідно протоколу №79, прийняте всупереч вимог чинного законодавства, оскільки необхідною обставиною, з існуванням якої законодавець пов`язує наявність права на отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є перебування цієї особи у період 1986-1990 роках на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У зв`язку з вищезазначеним, проаналізувавши дії відповідача на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства, суд приходить до висновку про їх протиправність.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства с захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. Органів місцевого самоврядування" їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів суду правомірність своїх дій, а тому суд вважає, що дії та рішення відповідача суперечать вимогам ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши докази по справі, об`єктивно оцінивши їх, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, треті особи: Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Новоселицької районної державної адміністрації про визнання неправомірним та скасування протоколу № 79.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2,3,6-12,17,18,71,94,157,160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України на підставі протоколу №79, яким було визнано безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя І.В.Маренич

У судовому засіданні 02 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову виготовлено в повному обсязі 07 квітня 2015 року.