Справа № 820/1682/15
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 квітня 2015 р. № 820/1682/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Лук'яненко М.О.

за участю cекретаря судового засідання - Звягіна Я.І.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд: скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області від 14.10.2014 року №, №

В обґрунтовування позову зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені податковим органом, прийняті відповідачем без достатніх правових підстав, з перевищенням ним своїх повноважень, а отже є повністю незаконними і підлягають скасуванню.

Представники позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримаи, просили задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Відповідач, в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутністю не надавав

Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Позивач зареєстрований як юридична особа, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців №0031818, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 139).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 є платником податку на додану вартість, про що останній видано свідоцтво відповідного зразку №200131735 від 05.07.2013 року (а.с. 140).

Фахівцем державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, результати якої оформлені актом від 02.10.2014 року №1872/708, яким зафіксовано порушення: (а.с. 33-73).

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення: від 14.10.2014 року №, №, № (а.с. 79-81).

Позивач не погодившись з винесеними податковими повідомленнями - рішеннями подав на них скаргу до державної фіскальної служби України.

Рішенням державної фіскальної служби від 05.02.2015 року №986/9/99-99-10-01-14 податкові повідомлення - рішення контролюючого органу залишено без змін (а.с. 74-78).

З матеріалів справ встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 виписані податкові накладні кінцевому споживачу на реалізацію друкованої продукції Playboy Spesial How to be a Playboy на загальну суму 1623,20 грн. без ПДВ, які включено платником до операцій, які звільнені від оподаткування в деклараціях з ПДВ в серпні, жовтні, листопаді, грудня 2013 року, що підтверджується податковими накладним: від 31.10.2013 року № 1, №2, №3, від 31.12.2013 року №1, №2, №3 (а.с. 8-13).

Суд зауважує, що посилання відповідача в акті перевірки на те, що журнал "Playboy.Lifestyle" еротичним виданням є безпідставним, через наступне.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію журналу «Playboy.Lifestyle» серія КВ №16304-4776Р, виданого Міністерством юстиції України - це вітчизняний спеціалізований журнал для чоловіків та жінок, що інформує читача про алкогольні напої, табачні вироби, культуру їх споживання, історію (а.с. 15).

Крім того, з юридичного висновку Бурда Україна вбачається, що на момент виникнення спірних правовідносин, Національна експертна комісія України з питань захисту суспільної моралі не надала експертного висновку про визнання журналу «Playboy.Lifestyle» еротичним виданням. Крім того, комісією не розроблено спеціального порядку проведення реєстрації (ліцензування) продукції еротичного характеру (а.с. 14).

Відповідно до п.п.197.1.25 п.197.1 ст. 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з: постачання (передплати) періодичних видань друкованих засобів масової інформації та книжок (крім видань еротичного характеру), учнівських зошитів, підручників та навчальних посібників вітчизняного виробництва, словників українсько-іноземної або іноземно-української мови, доставки таких періодичних видань друкованих засобів масової інформації на митній території України.

А отже, враховуючи, що Міністерством юстиції України під час видачі свідоцтва на друкований засіб масової інформації серії КВ №16304-4776р від 10.02.2010 року журнал "Playboy.Lifestyle" визначено його статус, як вітчизняне видання, журнал для чоловіків та жінок, що інформує читача про алкогольні напої, табачні вироби, культуру їх споживання, історію, суд вважає посилання відповідача про те, що це є еротичним виданням, безпідставним.

Крім того, згідно до п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Положеннями п.192.2 ст. 192 Податкового кодексу України зменшення суми податкових зобов'язань платника податку - постачальника в разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості, у тому числі при перегляді цін, пов'язаних з гарантійною заміною товарів або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору.

У судовому засіданні встановлено, що розрахунки коригувань зумовлені поверненням позивачем друкованої продукції у власність постачальника і наданням йому повної грошової компенсації їх вартості через залік взаємних грошових вимог щодо оплати поставленої та повернутої друкованої продукції, у зв'язку із чим позивачем виписано розрахунок корегування кількісних і вартісних показників до податкових накладних по операціях за готівку кінцевому споживачу (по частковому поверненню товару) (а.с. 99-103).

А отже, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 14.10.2014 року № контролюючий орган дійшов хибних висновків, з підстав, наведених вище, а тому, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 14.10.2014 року № підлягає скасуванню.

Крім того, в перевіряємому періоді між позивачем (замовник) та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2 (виконавець) укладено договір на надання послуг в сфері інформатизації №2/07 від 01.07.2013 року, за умовами якого виконавець зобов'язується надавати по дорученню замовника послуги у сфері інформатизації, а замовник зобов'язується приймати надані послуги і сплачує за них (а.с. 16-17).

На виконання умов договору позивачем сплачено за послуги надані фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, що підтверджується квитанціями (а.с. 18-20).

Прийом та передача наданих послуг по інформатизації за договором №2/07 підтверджується складеним актами прийому-передачі наданих послуг та протоколами погодження ціни (а.с. 21-32).

Згідно до положень п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 177.3 ст. 177 вищевказаного кодексу, для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу (п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України).

Згідно до п.138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються, зокрема, із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

Положеннями п.п. 138.10.2 п.138.10 ст. 138 Податкового кодексу України адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: ж) інші витрати загальногосподарського призначення.

Підпунктом 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 вищевказаного кодексу, витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: з) інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до ст. 138.2 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Приймаючи оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 14.10.2014 року №, контролюючий орган дійшов не вірного висновку щодо безпідставного віднесення позивачем до інших витрат не пов'язаних з господарською діяльністю коштів у розмірі 59750 грн., оскільки, інформаційна обробка та формування баз даних необхідна фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 для здійснення ефективної організації збуту друкованої продукції, а отже, понесені витрати по договору укладеному позивачем із ФОП ОСОБА_2 про надання послуг у сфері інформатизації правомірно віднесено нею до витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення від 14.10.2014 року № прийняте відповідачем не у межах та не у спосіб передбачений діючим законодавством України, а тому підлягає скасуванню.

Поряд із тим, судом встановлено, що за порушення позивачем приписів ст. 51, п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України контролюючим органом винесено податкове повідомлення рішення від 14.10.2014 року №, яким позивачу нараховано штраф у розмірі 510,00 грн.

Відповідно до ст. 51 Податкового кодексу України, податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку контролюючому органу за місцем свого обліку.

Згідно до п.176.2 ст. 176 вищевказаного кодексу, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається; в) подавати на вимогу платника податку відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку; г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу; ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Положеннями підпункту 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України визначено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку -тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Враховуючи, що позивачем подано податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за формою 1ДФ за 4 квартал 2013 року тричі , а саме: 05.02.2014 №, нова звітна форма 08.02.2014 №, уточнюючий звіт за формою 1ДФ - 28.09.2014 року №, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 14.10.2014 року № є правомірним, а тому скасуванню не підлягає.

За правилами ч. 1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги вище вказане, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в частині позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень від 14.10.2014 року №, №. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області від 14.10.2014 року №, №.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 14 квітня 2015 року.

Суддя М.О. Лук'яненко