Справа № 821/457/15-а
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/457/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Багненко Т.В.

за участю: представника позивача - Літвінової Т.В.

представника відповідача - Ростальної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатек-Україна" до Херсонської митниці Міндоходів про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, -

встановив:

10 лютого 2015 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатек-Україна" (далі - позивач, ТОВ «Мегатек - Україна») до Херсонської митниці Міндоходів (далі - відповідач, Митниця), Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області з позовними вимогами про скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови і стягнення надмірно сплачених митних платежів, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 19 лютого 2014 року, якою зі складу відповідачів виключено Державну казначейську службу України, просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення про визначення митної вартості товарів за №508050000/2015/000006/2 від 21 січня 2015 року та картку відмови №508050000/2015/00007 від 21 січня 2015 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що відповідно до картки відмови №508050000/2015/00007 від 21 січня 2015 року товариству відмовлено у прийнятті митної декларації №508050000.2015.001086 від 20 січня 2015 року. Відмова мотивована відсутністю документального підтвердження митної вартості, а також не наданням декларантом додаткових документів визначених у вимозі митного органу, які підтверджують митну вартість товару. За позицією відповідача товариством порушено вимоги ч.3 ст.53 Митного кодексу України (МКУ), в зв'язку з чим проведено корегування митної вартості відповідно до п.1 ст. 55 МКУ та прийнято рішення про визначення митної вартості товарів за №508050000/2015/000006/2 від 21 січня 2015 року відповідно до якого митну вартість ввізного товару - ембосируючий вал зі сталі (для нанесення малюнку на фарби на погонажні пластикові вироби з ПВХ) було збільшено. З посиланням на норми МКУ, Закону України «Про ціни та ціноутворення», Указу Президента України від 25 серпня 1994 року №475/94 «Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулюванням торгівельних спорів» обґрунтовує правомірність своїх вимог. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позов та просила суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач 17 березня 2015 року надіслав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з огляду на наступне. Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснювався згідно з вимогами розділу III МКУ та наказу Держмитслужби України від 13.07.2012 року №362 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України", шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При порівнянні рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, інформація про які наявна в Херсонській митниці Міндоходів, митним постом було виявлено, що заявлений рівень митної вартості товару "Ембосирующій вал зі сталі " не відповідає інформації наявній у митного органу. Оскільки у поданих позивачем документах було виявлено розбіжності, з наданих документів не можливо прийти до висновку щодо ціни товару яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари позивачу запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості згідно зі ст.53 Митного кодексу України. Після отримання відмови від подання запитуваних додаткових документів на підставі ст. 64 МКУ, прийнято Рішення про корегування митної вартості товарів №508050000/2015/000006/2 від 21.01.2015 року та оформлено картку відмови в митному оформлені декларації №508050000/2015/001086 за №508050000/2015/00007 від 21.01.2015 року.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав викладених в письмових запереченнях.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що ТОВ «Мегатек-Україна» зареєстровано виконавчим комітетом Херсонської міської ради 03.10.2006 року за №0030219. Основним видом економічної діяльності товариства за КВЕД є 22.23 - виробництво будівельних виробів із пластмас. Довідкою з ЄДРПОУ АА№751291, серед інших передбачений і такий вид діяльності за КВЕД 22.29 - виробництво інших виробів із пластмас.

15 серпня 2012 року позивачем укладено з компанією «JiangSu BaiXiong Machinery Co., Ltd», Китай, зовнішньоекономічний контракт №СН1508-12, за яким продавець передає, а покупець приймає та здійснює оплату товару на умовах контракту. Найменування та кількість товару постачає мого за контрактом, а також ціна та загальна вартість разового постачання зазначається в Додатках, що є невід'ємною частиною контракту. Сплата відбувається на підставі наданого продавцем інвойсу. Постачання товару здійснюється на умовах СРТ Одеса або Іллічівськ, Україна, згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010. Крім випадків, коли в Додатку вказані інші умови постачання. Згідно з додатковою угодою №2 до контракту змінено термін його дії до 31.12.2015 року.

З метою розмитнення поставленого товару позивачем належним чином подано до митного оформлення відповідачу електронні митні декларації та супровідну документацію на товар.

20 січня 2015 року позивачем заявлено до митного оформлення отриманий від Компанії «JiangSu BaiXiong Machinery Co., Ltd», товар верстат для обробки виробів з ПВХ : онлайн пристрій для формування отворів у деталях, а саме профілю кутовому будівельному з ПВХ - 1 комплект, вагою нетто 550 кг., вартість 3500,00 USD (55327,08 грн.); запасна частина лінії з покраски ПВХ виробів: Ембосируючий вал зі сталі (для нанесення малюнку та фарби на погонажні пластикові вироби з ПВХ) - 1 шт., вагою нетто 150 кг., вартість 250,00 USD (3951,93 грн.); інструменти для верстатів: частина пристрою для формування отворів у ПВХ профілі - комплект, матриця і пуансон, за допомогою якої відбувається формування отворів - 3 комплекти, вагою нетто 50 кг., вартість 900,00 USD (14226,96 грн.), Наведена інформація відображена в митній декларації №508050000/2015/001086.

TOB "Мегатек- Україна" було подано митному органу підтверджувальні документи перелік, яких наведено в картці відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №508050000/2015/0007.

Під час митного оформлення товару Митницею було запропоновано позивачу надати додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, а саме:

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- за наявності - інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У зв'язку з ненаданням додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів під час їх митного оформлення, Херсонською митницею відмовлено позивачу в митному оформлені товару. Підставою для відмови є рішення про коригування митної вартості товарів від 21.01.2015 року № 508050000/20115/000006/2, яким скориговано митну вартість товарів у сторону збільшення та оформлено картку відмови №508050000/2015/00007 від 21.01.2015 року в митному оформлені декларації №508050000/2015/001089 від 20.01.2015 р.

Відповідність законодавству рішення про визначення митної вартості товарів за №508050000/2015/000006/2 від 21 січня 2015 року та картки відмови №508050000/2015/00007 від 21 січня 2015 року є предметом судового розгляду.

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів (ч.1 ст.1 МКУ).

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (ч.2 ст.1 МКУ).

Відповідно до ст. 49 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст. 51 МКУ митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Пунктом 2 ч.2 ст. 52 МКУ передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 4 ст. 52 МКУ передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для з'явлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст. 57 цього Кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2015 року позивачем заявлено до митного оформлення отриманий від Компанії «JiangSu BaiXiong Machinery Co., Ltd» за контрактом від 15 серпня 2012 року № СН1508-12 товар: верстат для обробки виробів з ПВХ: онлайн пристрій для формування отворів у деталях, а саме профілю кутовому будівельному з ПВХ - 1 комплект, вагою нетто 550 кг., вартість 3500,00 USD (55327,08 грн.); запасна частина лінії з покраски ПВХ виробів: Ембосируючий вал зі сталі (для нанесення малюнку та фарби на погонажні пластикові вироби з ПВХ) - 1 шт., вагою нетто 150 кг., вартість 250,00 USD (3951,93 грн.); інструменти для верстатів: частина пристрою для формування отворів у ПВХ профілі - комплект, матриця і пуансон, за допомогою якої відбувається формування отворів - 3 комплекти, вагою нетто 50 кг., вартість 900,00 USD (14226,96 грн.), Наведена інформація відображена в митній декларації №508050000/2015/001086.

Митна вартість вказаних вище товарів була задекларована позивачем із застосуванням 1 (першого) методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну за ціною контракту (господарської операції), вчиненої у відповідності до вимог зовнішньоекономічного контракту від 15 серпня 2012 року № СН1508-12 становить 4650,00 USD (73505,97 грн.), що підтверджується серед іншого комерційним інвойсом № ВХ-14120801 від 08.12.2014 р.

Статтею 53 МКУ передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно ч.5 ст. 53 МКУ забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу вищевказаних правових норм слідує, що МКУ передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження обґрунтованості заявленої позивачем у декларації форми МД-2 митної вартості товарів TOB "Мегатек-Україна" подано митному органу наступні документи: картку особи, яка здійснює операції з товарами; міжнародну автомобільну накладну №585/8 від 19.01.2015 року; коносамент AMIGL140278256А від 12.12.2014р.; доповнення до зовнішньоекономічного контракту №2, №10 від 17.11.2014 р. за яким продавець поставляє, а покупець приймає та оплачує обладнання та комплектуючі до нього на загальну суму 4650,00 доларів США переліченого виду та кількості: онлайн пробійник - 1 комплект за ціною 3500,00 доларів США, запасна частина до онлайн пробійника - комплекти за ціною 300,00 доларів США зо комплект всього на 900,00 доларів США, вал для тепмодруку (ембоссинга) - 1 шт. за ціною 250,00 доларів США; додаток №1, доповнення №4; виписку з бухгалтерської документації №14-01/2 від 14.01.2015 р. про придбання валюти на міжбанківській валютній біржі за курсом 1564,00 грн. за 100 дол. США; платіжне доручення в іноземній валюті від 21.11.2014 р. за яким на рахунок «JiangSu BaiXiong Machinery Co., Ltd» переведено 4650,00 дол. США; комерційний інвойс № ВХ-14120801 від 08.12.2014р. та інші документи.

Частиною 3 ст. 53 МКУ передбачено обов`язок декларанта подавати додаткові документи (за наявності) до визначеного ч.2 цієї статті загального переліку. При цьому, такий обов`язок виникає у декларанта виключно у разі, якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У такому випадку декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності): договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Митним органом під час митного оформлення товару було запропоновано позивачу надати додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, а саме: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; за наявності - інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно ч.2 ст. 54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу.

Згідно п.6 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13 липня 2012 року №362, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим ч.ч.5-8 ст. 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

Пунктом 7 вказаних Методичних рекомендацій передбачено, що при перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість

Відповідно ч.6 ст. 54 МКУ, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МКУ. Поряд з цим, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Митним органом не надано суду доказів того, що подані ТОВ «Мегатек-Україна» документи не дозволяли відповідачу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни.

Неподання позивачем додаткових документів, не може свідчити про недостовірність відомостей, що викладені у інших документах, поданих декларантом не підтвердження заявленої ним митної вартості товарів. Додатково суд звертає увагу відповідача, що товариство листом №2 від 20.01.2015 р. повідомляло Митницю що вантаж який прибув на адресу позивача згідно комерційного інвойсу № ВХ-14120801 від 08.12.2014 р. не страхувався (в картці відмови міститься інформація про даний лист).

Неподання позивачем витребуваних митним органом додаткових документів не звільняє Херсонську митницю від обов`язку визначити митну вартість задекларованого товару на підставі наявних відомостей, зокрема, документів, наданих позивачем.

Крім того, документи, подані ТОВ «Мегатек-Україна» до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, містять усю необхідну інформацію про вартість товару та транспортних послуг, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Херсонською митницею не надано суду доказів, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

За таких обставин висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції) є помилковим.

Згідно ч.1 ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення» під час проведення експортних (імпортних) операцій у розрахунках з іноземними суб'єктами господарювання застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни, що формуються відповідно до цін і умов світового ринку.

Відповідно ст. 6 Указу Президента України «Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулювання торговельних спорів» від 25 серпня 1994 року №475/94 встановлено, що при здійсненні суб'єктами підприємницької діяльності України експортних та імпортних операцій безпосередньо або через зовнішньоторговельного посередника контактні (зовнішньоторговельні) ціни мають відповідати цінам, що склалися чи складатимуться на відповідний товар на ринку експорту чи імпорту на момент здійснення експортної, імпортної операції.

Наведені норми дають підстави для висновку, що ціна імпортованого товару повинна відповідати цінам, що склалися на ринку експорту на ідентичний або аналогічний товар, тобто на товар, який є однаковим або подібним за характеристиками, торговельною маркою, артикулом та має однакову собівартість виробництва.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що посилання Херсонської митниці на відомості, що містяться в у базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України є некоректним, оскільки в даному випадку Компанія «JiangSu BaiXiong Machinery Co., Ltd» є виробником товару, очевидно за таких обставин вартість самостійно виробленого товару є нижчою, ніж його ринкова вартість з урахуванням торгових націнок.

За відсутності обставин передбачених ч.3 ст.53 МКУ відсутні підстави для прийняття Рішення про визначення митної вартості товарів за №508050000/2015/000006/2 від 21 січня 2015 року та картки відмови №508050000/2015/00007 від 21 січня 2015 року.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бочан проти України (N 2)» (Заява N 22251/08§42,43) суд в п.42 визначає «…що для того, щоб "цивільний" аспект пункту 1 статті 6 Конвенції був застосовним, має існувати спір … щодо "права", яке можна небезпідставно назвати таким, що визнане національним законодавством, незалежно від того, чи захищене це право Конвенцією. Спір має бути дійсним та серйозним; він може стосуватися не лише фактичної наявності права, але й меж і способу його здійснення; і, насамкінець, результат провадження має бути безпосередньо вирішальними для зазначеного права, при цьому самих лише опосередкованих зв'язків або непрямих наслідків не достатньо для застосування пункту 1 статті 6 Конвенції …» в подальшому в п.43 суд констатує «… характер законодавства, яке регулює визначення порядку вирішення зазначеного питання (цивільне, господарське, адміністративне право та ін.) та характер органу влади, до повноважень якого належить розгляд цього питання (суд загальної юрисдикції, адміністративний орган тощо) не має вирішального значення…».

Згідно статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набув чинності для України 11.09.1997 року) «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права...».

Вирішуючи питання стосовно застосування ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Броньовський проти Польщі» (Заява N 31443/96 §129,147) в п.129 зазначено, що «Поняття "майно", яке міститься в перший частині статті 1 Першого протоколу, має автономне значення, яке включає не лише право власності на матеріальні предмети (нерухомість) і не залежить від формальної кваліфікації в національному праві. Так само як права на матеріальні предмети, деякі інші права та інтереси, що являють собою майно (фонди), також можуть вважатися "майновими правами" і майном … для цілей цього положення. У будь-якому випадку, треба з'ясувати, чи свідчать обставини цієї справи, взяті в цілому, про те, що заявник мав право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Першого протоколу...» далі в п.147 суд наголошує «…згідно з принципом законності, чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні…».

В даному випадку відмова у прийнятті митної декларації фактично на певний період позбавила позивача можливості користуватись своїм майном, що є недопустимим. До того ж доводи відповідача покладені в основу спірних дій не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про неправомірність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 07 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатек-Україна" до Херсонської митниці Міндоходів про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Херсонською митницею Міністерства доходів і зборів України картку відмови у митному оформленні товарів №508050000/2015/00007 та рішення про коригування митної вартості товарів №508050000/2015/000006/2 від 21 січня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатек-Україна" () судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 14 квітня 2015 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 5.2.2.