Справа № 2а-1532/12/1370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року Справа № 9104/112542/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2012 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі та Дрогобицькому районі до товариства з обмеженою відповідальністю «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі та Дрогобицькому районі звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» в якому просило стягнути з відповідача 10177,67 грн. витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2012 року позов задоволено, вирішено стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СУ 24 Енергоресурс- монтаж» на користь управління Пенсійного фонду України у м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 10177 (десять тисяч сто сімдесят сім) гривень 67 копійок.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції товариство з обмеженою відповідальністю «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (тобто до 01.01.1992 року) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону. Згідно з п. а ч. 1 ст. 100 цього Закону особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством. Пенсії за віком на пільгових умовах, призначені відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємствами не відшкодовуються.

Особа отримує право на пільгову пенсію за статтею 100 даного Закону при умові, що вона стаж на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці набула до 1 січня 1992р. (тобто до набрання чинності цим Законом). Оскільки величина стажу на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці необхідного для призначення пенсії повинна становити не менше 12 років 6 місяців, то апелянт зазначає, що величина пільгового стажу ОСОБА_1 (газорізчик - майстер) станом на 1 січня 1992р. становить 14 років 4 місяці 30 днів ( 1974 - 2009 роки праці) і цілком достатні для призначення пенсії за ст. 100 Закону. Тому нарахована пільгова пенсія ОСОБА_1 за жовтень - грудень 2012 року в сумі 4416,10 грн. відшкодуванню підприємством не підлягає.

Крім того апелянт зазначає, що ПФУ м. Дрогобич неправильно здійснено нарахування пільгової пенсії ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Нарахування за грудень 2011 року проведено вже неживому пенсіонеру.

Особам, які не мають повного стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці вік необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» знижується пропорційно до наявного стажу. І тому апелянт вважає, що підприємство повинно покривати лише частину витрат на виплату пенсій.

ОСОБА_2 (майстер, виконроб), який працював виконробом на підприємстві отримав частину пільгового стажу станом на 1 січня 1992р. - 9 років 7 місяців 6 днів. А тому із загальної нарахованої йому пільгової пенсії у розмірі 866,99 грн. за жовтень - грудень 2011 року.(а не 1266,81 грн., як вказано в розрахунку, так як ОСОБА_2 пільгова пенсія нараховується після досягнення ним пенсійного віку 10.11.2011 року) а тому вважає, що підприємство повинно відшкодувати Пенсійному фонду України лише 21% цих сум, а не 50%, як зазначається у наданих суду розрахунках, оскільки 79% пільгового стажу ОСОБА_2 зароблено до 1 січня 1992р. Тобто сума, яка підлягає до відшкодування Пенсійному фонду України за витрати на виплату пільгової пенсії ОСОБА_2 за рахунок підприємства за жовтень - грудень 2011 р. становить 866,99/0,5x0,21=364.14 грн.

ОСОБА_3 (газорізчик), який працює на підприємстві з 1975 року отримав частину пільгового стажу станом на 1 січня 1992 року в розмірі 9 років 7 місяців 19 днів. Тому із загальної нарахованої йому пільгової пенсії за жовтень - грудень 2011 р. у розмірі 3873,92 грн. підприємство повинно відшкодувати Пенсійному фонду України тільки 21% від цих сум. оскільки 79 % пільгового стажу ОСОБА_3 зароблено до 1 січня 1992р. Тобто сума, яка підлягає відшкодування Пенсійному фонду України на виплату пільгової пенсії ОСОБА_3 за рахунок підприємства за жовтень - грудень 2011 року становить 3873,92x0,21 = 813,52 грн.

Тому апелянт вважає, що підприємство повинно відшкодувати УПФУ м. Дрогобича лише частину витрат на виплату пільгових пенсій за жовтень-грудень 2011 р. з 10177,67 грн. - 1495,12 грн.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади. Згідно абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону для платників збору об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 цього Закону.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Також суд вірно зазначив, що відповідно до п. 6.1 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до абз. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підлягають повному (100%) відшкодуванню. Згідно з п. 6.4 даної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Згідно з п. 6.8. Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» є суб'єктом підприємницької діяльності та платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. За час роботи зі шкідливими та важкими умовами праці на ТзОВ «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» право на пільгову пенсію набули: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Склад витрат на виплату та доставку пенсій, призначених пенсіонерам за списком №2, відповідно до п. п. «б»-«з» Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період вересень-грудень 2011 року включно підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Загальна сума фактичних витрат ПФУ на виплату та доставку пільгових пенсій за період вересень-грудень 2011 року, яка підлягає відшкодуванню відповідачем становить 10177,67 грн. Відповідно до довідки про підтвердження трудового стажу, виданої ТОВ «СУ 24 Енергоресурс-Монтаж», гр. ОСОБА_1 працював на зазначеному підприємстві з умовами праці, які дають право на отримання пільгової пенсії, з 01.03.1986 року по 01.01.1999 року. Отже, станом на 01.01.1992 року (дата введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення») він ще не мав достатньо стажу для призначення пільгової пенсії, тому не було законних підстав призначати йому пенсію на підставі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пільгову пенсію гр. ОСОБА_1 призначено на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», судячи з долучених до справи документів таку було нараховано та виплачено у повному обсязі, у тому числі за грудень 2011 року в сумі 1432,03 грн. (до його смерті). ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пільгову пенсію за списком № 2 також призначено після 01.01.1992 року на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Та обставина, що більшу частину свого стажу роботи, необхідного для набуття права на пільгову пенсію, вони набули до 01.01.1992 року не заперечує того факту, що пільгову пенсію їм призначено вже на підставі норм чинного законодавства, яке не передбачає можливості відшкодування підприємством витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пропорційно стажу роботи, набутому тим чи іншим працівником тільки після 01.01.1992 року.

З огляду на викладене, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2012 року по справі № 2а-1532/12/1370- без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин