Справа № 810/3297/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3297/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2013 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області звернувся до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача податковий борг в сумі 83 254,84 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2013 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України в особі Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області Державної податкової служби 83 254 (вісімдесят три тисячі двісті п'ятдесят чотири) гривні 84 копійки.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позивачем вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрований Вишгородською районною державною адміністрацією Київської області 06.08.2006р., що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 9) та взятий на облік як платник податків 12 вересня 2006 р. за № 4551, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 10 на звороті).

З наявних в справі доказів вбачається, що позивачем були проведені документальні перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, за результатами яких були складені наступні акти перевірок:

1. Про результати документальної планової перевірки дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства від:

- 3 серпня 2011 р. № 1670/17-1/ (далі - акт перевірки № 1670/17-1/) (а.с. 15 - 20).

2. Про результати перевірки дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності подання податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку Форми № 1 ДФ від:

- 26 вересня 2011 р. № 2031/17-2/ (далі - акт перевірки № 2031/17-2/) (а.с. 14 на звороті).

3. Про порушення платіжної дисципліни від:

- 13 січня 2012 р. № 29/17-2/ (далі - акт перевірки № 29/17-2/) (а.с. 24 на звороті);

- 19 червня 2012 р. № 339/17-2/ (далі - акт перевірки № 339/17-2/) (а.с. 25 на звороті);

- 15 листопада 2011 р. № 473/17-1/ (далі - акт перевірки № 473/17-1/) (а.с. 26 на звороті);

- 12 грудня 2011 р. № 1868/17-2/ (далі - акт перевірки № 1868/17-2/) (а.с. 22 на звороті);

- 21 грудня 2011 р. № 1973/17-2/ (далі - акт перевірки № 1973/17-2/) (а.с. 23 на звороті).

На підставі вищезазначених актів перевірок позивачем були винесені податкові повідомлення-рішення, якими відповідачу нараховано грошові зобов'язання, а саме:

- від 17 серпня 2011 р. № на загальну суму 14 979 грн. 31 коп. (далі - податкове повідомлення - рішення № ) (а.с. 21);

- від 29 вересня 2011 р. № на загальну суму 510 грн. 00 коп. (далі - податкове повідомлення - рішення № ) (а.с. 14);

- від 12 грудня 2011 р. № на загальну суму 800 грн. 00 коп. (далі - податкове повідомлення - рішення № ) (а.с. 22);

- від 20 грудня 2011 р. № на загальну суму 160 грн. 00 коп. (далі - податкове повідомлення - рішення № ) (а.с. 23);

- від 13 січня 2012 р. № на загальну суму 32 грн. 00 коп. (далі - податкове повідомлення - рішення № ) (а.с. 24);

- від 19 червня 2012 р. № на загальну суму 1608 грн. 79 коп. (далі - податкове повідомлення - рішення № ) (а.с. 25);

- від 15 листопада 2012 р. № на загальну суму 7631 грн. 15 коп. (далі - податкове повідомлення - рішення № ) (а.с. 26).

Крім того, відповідачем до позивача були подані декларації про майновий стан і доходи та розрахунки податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, а саме:

- від 9 лютого 2012 р., де зазначено суму податку 7880 грн. 00 коп. (розрахунок податкових зобов'язань за 2011 р. у сумі 12 755 грн. 00 коп.) (а.с. 27 - 29);

- від 17 липня 2012 р. де зазначено суму податку 24 834 грн. 00 коп. (розрахунок податкових зобов'язань за 2012 р. у сумі 24 834 грн. 00 коп.) (а.с. 30 - 32);

- від 10 лютого 2012 р. де зазначено суму податку1996 грн. 00 коп. (а.с. 33);

- від 14 червня 2012 р. де зазначено суму податку 7880 грн. 00 коп. (а.с. 34 - 35);

- від 17 жовтня 2012 р. де зазначено суму податку 24 834 грн. 00 коп. (а.с. 36 - 37).

На підставі вищезазначених декларацій та розрахунків, 4 січня 2013 року позивачем було винесено податкове повідомлення - рішення № , яким відповідачу нараховано грошове зобов'язання у сумі 4603 грн. 40 коп. (далі - податкове повідомлення - рішення № ) (а.с. 38).

До того ж, відповідачем до позивача були подані декларації з податку на додану вартість, згідно з якими сума підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду, а саме:

- від 31 січня 2013 р. на суму 9 грн. 00 коп. (а.с. 39);

- від 20 лютого 2013 р. на суму 424 грн. 00 коп. (а.с. 40);

- від 19 березня 2013 р. на суму 383 грн. 00 коп. (а.с. 41 - 42).

16 серпня 2011 року позивачем було виставлено податкову вимогу № 1221 на суму 6989 грн. 83 коп. (далі - податкова вимога № 1221).

У зв'язку з несплатою відповідачем існуючої заборгованості у добровільному порядку позивачем звернувся до суду з вказаним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Тобто сума узгодженого грошового зобов'язання набуває якості податкового боргу у разі її несплати у встановлений цим Кодексом строк, з наступного дня після граничного строку її сплати.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

У відповідності до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкова вимога - це письмова вимога органу державної податкової служби до платника щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно із п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. Підстави для відкликання податкової вимоги встановлені ст.60 Податкового кодексу України.

Положеннями Податкового кодексу України не передбачено направлення податкової вимоги на кожну нову суму податкового боргу. Виставлення нової податкової вимоги на нову суму податкового боргу можливе лише після відкликання попередньої податкової вимоги за наявності підстав, передбачених ст.60 Податкового кодексу України.

Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому грошові зобов'язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною, а у разі виникнення в майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

При цьому, відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

У свою чергу, відповідно до п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Так за даними довідки-розрахунку суми податкового боргу по ФОП ОСОБА_2 (ідент. номер ) станом на 03.04.13 за відповідачем рахується податкова заборгованість в загальному розмірі 83 678,84 грн.

У зв'язку з частковим погашенням відповідачем податкового боргу заборгованість на момент розгляду даної справи складає 83 254,84 грн.

На виконання вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України позивачем 16 серпня 2011 року було вручено відповідачу податкову вимогу № 1221 на суму податкового боргу 6 989,83 грн.

Водночас, позивачем були винесені податкові повідомлення - рішення від 17 серпня 2011 року за №№ , , , , , , , якими відповідачу нараховано податкове зобов'язання у сумі 14 979 грн. 31 коп., 510 грн. 00 коп., 800 грн. 00 коп., 160 грн. 00 коп., 32 грн. 00 коп., 1608 грн. 79 коп., 7631 грн. 15 коп., 4603 грн. 40 коп. (а.с. 14, 21, 23, 24, 25, 38, 39).

Докази оскарження податкової вимоги та вищевказаних податкових повідомлень-рішень за визначеними контролюючим органом податковими зобов'язаннями в матеріалах справи відсутні.

Крім того, колегія суддів зважає на наявність податкових декларацій з податку на додану вартість та про майновий стан і доходи, розрахунками податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, що були отримані відповідачем від провадження господарської діяльності, якими в свою чергу підтверджується факт наявності у відповідача податкової заборгованості в розмірі 88 191 грн. 80 коп. (а.с. 27 - 28, 29, 30- 31, 32, 33, 34 - 35, 36 - 37, 39 - 42).

Отже, аналізуючи обставини даної справи в сукупності з наявними в ній доказами, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та наявності правових підстав для їх задоволення.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Ключкович В.Ю.

Борисюк Л.П.