Справа № 826/18572/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 квітня 2015 року № 826/18572/14

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Сімплікс» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання про визнання дій протиправними.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Приватне підприємство «Сімплікс» (далі по тексту також - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі також - відповідач), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просило:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві по проведенню зустрічної звірки ПП «Сімплікс» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період червень, серпень 2014 року;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, які полягають в зміні в електронній базі даних Автоматизована інформаційна система «Податковий блок»» показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, які задекларовані ПП «Сімплікс» за період червень, серпень 2014року, на підставі акту від 18.09.2014р. №2861/26-55-22-09/39193141;

- зобов'язати ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відобразити в електронній базі даних Автоматизована інформаційна система «Податковий блок» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту, задекларованих ПП «Сімплікс» за період червень, серпень 2014 року, та які були змінені на підставі акту від 18.09.2014р. №2861/26-55-22-09/3919314;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (вхідний номер від 20.10.2014);

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві визнати уточнюючий розрахунок ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість (вхідний номер від 20.10.2014), а також: поданих разом із декларацією додатків;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів;

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському

районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо не виконання зобов'язань за договором про визнання електронних документів;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № , № від 02.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього);

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № від 24.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього);

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № , № від 02.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього);

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість(реєстраційний номер № від 13.11.2014 та реєстр податкових накладних до нього);

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві визнати уточнюючий розрахунок ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість за період вересень - жовтень 2014, а також поданих разом із звітними документами додатків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про те, що спірна звірка була проведена відповідачем у спосіб не передбачений діючим законодавством, з порушенням вимог п. 73.5 ст. 75 Податкового Кодексу України зі складанням за результатом проведених дій акту невстановленої форми, що містить в собі висновки, які суперечать цілям та завданням проведення звірок, оскільки останні, за змістом положень Податкового Кодексу України, не є перевірками. Окрім того, стверджував, що у подальшому, відповідачем усупереч приписам податкового та цивільного законодавства України, в односторонньому порядку розірвано Договір про визнання електронних документів. Враховуючи вищевикладене, позивачем пред'явлено даний позов.

Відповідач проти задоволення позову заперечував та зазначав, що зустрічну звірку неможливо провести з підстав незнаходження позивача за податковою адресою, що підтверджується, зокрема, актом місцезнаходження від 25.07.2014р. №1305/26-55-22-09/39193141. Поряд з цим, повідомляв суд, проте, що жодних коригувань фінансової звітності позивача, на підставі акту від 18.09.2014р. №2861/26-55-22-09/39193141 здійснено не було. Позовні вимоги щодо невизнання податкової звітності та розірвання договору про визнання електронних документів відповідач також не визнав, позаяк такі дії на його переконання у повній мірі відповідають приписам ст. 48 ПКУ, ЦКУ. З огляду на вищевикладене, у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду про наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем здійснено заходи, спрямовані на проведення зустрічної звірки, за наслідком яких складено акт від 18.09.2014р. №2861/26-55-22-09/39193141 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Сімплікс» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період червень серпень 2014 року.

В акті від 18.09.2014р. №2861/26-55-22-09/39193141 відповідачем відображений висновок про документальну не підтвердженість реальності здійснення господарських відносин позивача із платниками податків за період червень, серпень 2014 року.

Так, підставою для оформлення акту №2861/26-55-22-09/39193141 від 18.09.2014р. як зазначає відповідач слугувало встановлення факту незнаходження позивача за податковою адресою, а саме: 01042, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10-А, кв. 2/25, що підтверджується актом місцезнаходження від 25.07.2014 року №1305/26-55-22-09/39193141, повідомленням про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням №8205/26-55-18-05-14 від 06.10.2014р. та рішенням про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. №18 - ОПП№1006/26-55-18-05-28 від 06.10.2014р.

В подальшому, відповідачем в порядку п. 4 розділу 6 Договору, з підстав зміни позивачем місця реєстрації, Договір про визнання електронних документів розірвано у односторонньому порядку.

Не погоджуючись із правомірністю спірних дій та рішень, позивач звернувся з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 74 Податкового Кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Відповідно до ст.74 Податкового Кодексу України податкова інформація є власністю держави і може використовуватися лише для визначених Податковим кодексом цілей.

Податкова інформація є різновидом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби, у відповідності до п.п. 62.1.2 п.62.1 ст.62 ПКУ, який у свою чергу, є способом здійснення податкового контролю.

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПКУ податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримали законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: - ведення обліку платників податків; - інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; - перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з приписами статті 72 Податкового кодексу України, для інформаційно - аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків, податкових агентів, органів влади чи органів місцевого самоврядування, Національного банку України, банків, інших фінансових установ, органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, підрозділів податкової служби та митних органів.

Водночас, згідно до пункту 73.1 статті 73 Податкового кодексу України, інформація, визначена у статті 72 цього Кодексу, безоплатно надається органам державної податкової служби періодично або на окремий письмовий запит органу державної податкової служби у терміни, визначені пунктом 73.2 цього Кодексу.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та вистави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

В силу приписів абзацу 3 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу, письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин, зокрема, у разі проведення зустрічної звірки.

Так, згідно з абзацом 1 пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок визначений Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. № 1232 (далі - Порядок).

Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 3 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

В силу положень пункту 4 Порядку проведення органами державної податкової служби звірок, орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, передбачено надіслання податковим органом запиту про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) у разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації.

Проте відповідачем не надано суду доказів направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідного запиту позивачу про надання інформації та її документального підтвердження, як того вимагають норми чинного податкового законодавства. Також не надані докази, що такий запит вручався позивачу шляхом його вручення під розписку його уповноваженому представнику.

Крім того, суд звертає увагу на те, що складання податковим органом довідки про проведення зустрічної звірки (у разі отримання від платника податків інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження) або акта про неможливість проведення зустрічної звірки (у разі неподання платником податків інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження, у тому числі внаслідок відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою) здійснюється виключно у разі дотримання податковим органом законодавчо визначеної процедури інформування такого платника податків про необхідність подання інформації та її документального підтвердження шляхом надіслання рекомендованим поштовим відправленням, яке відповідає вимогам законодавства, або вручення під розписку відповідного запиту.

Відповідачем суду не надано доказів законодавчо визначеної процедури інформування позивача про необхідність подання інформації та її документального підтвердження.

Крім того, обставини справи свідчать, що відповідачем в ході проведення зустрічної звірки фактично здійснено перевірку.

Доводи відповідача незнаходження Приватного підприємства «Сімплікс» за податковою адресою та неможливістю у зв'язку з цим проведення зустрічної звірки, спростовані наступним.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у разі надходження державному реєстратору від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення про необхідність подання державному реєстратору реєстраційної картки.

У разі ненадання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, встановленою для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Разом з тим, згідно пункту 45.2 статті 45 ПКУ податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Як встановлено частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Приватне підприємство «Сімплікс» знаходиться за адресою 01042, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10-А, кв. 2/25.

Відтак висновок відповідача про незнаходження позивача за податковою адресою не носить правового підґрунтя.

За таких обставин, суд приходить до висновку проте, що дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві по проведенню зустрічної звірки ПП «Сімплікс» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період червень, серпень 2014 року є такими, що не узгоджується із приписами податкового законодавства, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог у цій частині.

Водночас, за наслідками розгляду справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача які полягають в зміні в електронній базі даних Автоматизована інформаційна система «Податковий блок» показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, які задекларовані ПП «Сімплікс» за період червень, серпень 2014року, на підставі акту від 18.09.2014р. №2861/26-55-22-09/39193141 та зобов'язання відповідача відобразити в електронній базі даних Автоматизована інформаційна система «Податковий блок» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту, задекларованих ПП «Сімплікс» за період червень, серпень 2014 року, та які були змінені на підставі акту від 18.09.2014р. №2861/26-55-22-09/3919314, з огляду про наступне.

В межах судового розгляду справи згідно витягу з бази даних АІС «Податковий блок» автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів по ПП «Сімплікс» за період з 01.09.2014р. по 30.10.2014р. встановлено, що жодних коригувань на підставі акта №2059/26-55-22-09/.07.2014р. чи на підставі інших актів відповідачем не здійснювалось, а відтак позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючих розрахунків разом з додатками та зобов'язання відповідача визнати уточнюючі розрахунки ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, а також: поданих разом із декларацією додатків та розірвання договору, суд виходив із наступного.

Як свідчать матеріали справи, на протязі жовтня - листопада подавав відповідачу уточнюючі розрахунки з ПДВ з відповідними додатками (реєстраційні номери №, № від 02.10.2014р., № від 24.10.2014р., № від 13.11.2014р. та реєстри податкових накладних до нього).

За наслідками розгляду вказаних документів, відповідач листами від 07.10.2014 року № 49859/10/26-55-15-04-10, від 27.10.2014 року № 52999/10, від 14.11.2014 року №56594/10/26-55-15-04, від 29.11.2014 року № 5 8699/10/26-5 5 -18-04 позивача повідомлено про не визнання уточнюючих розрахунків з ПДВ з відповідними додатками.

При цьому, як свідчать матеріали справи, підставою для невизнання податкової звітності позивача за вказаний період слугувало «невідповідність заповнення уточнюючого розрахунку з ПДВ».

Також матеріали справи свідчать, що відповідачем повідомлено позивача про розірвання Договорів про визнання електронних документів у односторонньому порядку, а саме: - листом від 08.10.2014р. №50128/10/26-55-10-02-10 про розірвання договору № від 10.07.2014 укладений між ДПІ у Печерському районі м. Києва та ПП «Сімплікс» про визнання електронних звітних документів з підстав не знаходження Позивача за юридичною адресою; - листом від 17.11.2014р. №6901/10/26-55-10-02-10 про розірвання договору № від 17.10.2014р. укладений між ДПІ у Печерському районі м. Києва та ПП «Сімплікс» про визнання електронних звітних документів з підстав не знаходження позивача за юридичною адресою.

Надаючи правову оцінку вищенаведеним діям відповідача, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 3 ст. ст. 651 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від договору у повному обсязі або частково, дозволяється у разі, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом та зазначено, що лише у відповідності до даних умов договір відповідно є розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, у податкового органу не має рішення суду про зміну або розірвання договору через істотні порушення позивачем умов договору.

Отже, Договір може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених у самому договорі.

В межах розгляду справи підтверджено, що позивач своєї згоди на розірвання Договорів не надавав і відповідне рішення суду не виносилось, а Договори розірвано відповідачем в односторонньому порядку, що свідчить про невідповідність дій відповідача приписам податкового та цивільного законодавства.

Так, відповідно до вимог Договорів, зокрема пункту 4 розділу 6, податковий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у двох випадках: 1) ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; 2) зміни позивачем місця реєстрації.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості (ч. 3 ст. 18 Закону).

Таким чином, в силу норм чинного законодавства України єдиним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, станом на 01.09.2014р., місцезнаходженням позивача є наступна адреса: 01042, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10-А, кв. 2/25; статус відомостей про юридичну особу: відомості підтверджено.

З огляду на вищевикладене суд прийшов до висновку про те, що дії відповідача щодо розірвання Договорів в односторонньому порядку є протиправними, оскільки суперечать вимогам чинного законодавства України та Договору.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація повинна містити ряд обов'язкових реквізитів, зокрема місцезнаходження (місце проживання) платника податків.

Відповідно до пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (вхідний номер від 20.10.2014); щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № , № від 02.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього); щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № від 24.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього); щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № , № від 02.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього); щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість (реєстраційний номер № від 13.11.2014 та реєстр податкових накладних до нього) та про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, повноваження щодо приймання податкової звітності від платників податків засобами електронного зв'язку є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією органів Державної податкової служби, в даному випадку - ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, яка після укладання з платником податків договору про визнання електронних документів зобов'язується приймати податкову звітність від платників податків, яка подана засобами електронного зв'язку. З огляду на викладене, у задоволенні вимоги про зобов'язання відповідача визнати уточнюючий розрахунок ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість (вхідний номер від 20.10.2014), а також: поданих разом із декларацією додатків, уточнюючий розрахунок ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість за період вересень - жовтень 2014, а також поданих разом із звітними документами додатків, слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 128, 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві по проведенню зустрічної звірки ПП «Сімплікс» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період червень, серпень 2014 року.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (вхідний номер від 20.10.2014).

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № , № від 02.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього).

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № від 24.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього).

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № , № від 02.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього).

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість (реєстраційний номер № від 13.11.2014 та реєстр податкових накладних до нього).

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур