Справа № 804/12548/14
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

Дніпродзержинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного правління Міндоходів у Дніпропетровській області

за позовом

Приватного підприємства «Дніпрокомплект»

до

про

Дніпродзержинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного правління Міндоходів у Дніпропетровській області

визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Дніпрокомплект» (далі по тексту - Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпродзержинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного правління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі по тексту - Відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним дії Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ у АІС співставлення сум податкового кредиту та податкових зобов'язань у розрізі контрагентів за період з 01.10.2011р. по 31.12.2012р., на підставі акту перевірки від 16.01.2014р. № 79/1/04-03-22-01-08/25018797;

- зобов'язати Відповідача відновити показники у АІС співставлення сум податкового кредиту та податкових зобов'язань у розрізі контрагентів за період з 01.10.2011р. по 31.12.2012р. (т.1, а.с.3-8)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зміни в облікові дані операцій з податку на додану вартість можуть здійснюватися лише на підставі податкових повідомлень-рішень. Внесення змін до електронних баз податкового органу на підставі акту перевірки є неправомірними.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що зміна показників податкового кредиту та податкових зобов’язань підприємства на підставі акту, без прийняття податкового повідомлення – рішення та без зміни цих показників підприємством самостійно шляхом подання декларації (розрахунків), порушує права та інтереси останнього.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Відповідач зазначає, що внесення інформації до бази даних само по собі не зумовлює для платника податків будь-яких юридичних наслідків у формі виникнення або зміни у структурі податкових зобов’язань та податкового кредиту з ПДВ та не порушує права позивача, тому результатами автоматизованого співставлення є лише статистична інформація, яка без проведення перевірки у порядку, встановленому Податковим кодексом України, без винесення податкового повідомлення – рішення, не призводить до порушення прав та інтересів платника податків.

Позивач та Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін по справі.

Суд розглядає справу в межах апеляційного оскарження.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що працівниками Дніпродзержинської ОДПІ було проведено планову виїзну документальну перевірку Позивача з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.10.2011р. по 31.12.2012р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011р. по 31.12.2012р., за результатами якого складено Акт від 16.01.2014р. № 79/1/04-03-22-01-08/25018797.(далі по тексту – Акт) (т.1, а.с. 14-43)

Згідно наданої суду ксерокопії зазначеного Акту, перевіркою встановлені наступні порушення, а саме:

1. п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.п.138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП «Дніпрокомплект» занижено податок на прибуток всього у сумі 391341 грн., у тому числі: IV квартал 2011 року - 391341 грн., в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображено в п.3.1.1, п. 3.1.2 розділу 3 акта перевірки, які привели:

- до заниження валових доходів всього у сумі 928 081 грн., у тому числі за IV квартал 2011 року у сумі 928 081 грн.;

- до заниження валових витрат всього у сумі 773 401 грн., у тому числі за IV квартал 2011 року у сумі 773401 грн.

2. п.198.1, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП «Дніпрокомплект» занижено податок на додану вартість на загальну суму 157159 грн., в тому числі:

-жовтень 2011 року - 154 681 грн.;

-липень 2011 року - 2478 грн.

3. п.187.1, ст.187 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП «Дніпрокомплект» зависило податкові зобов'язання на загальну суму 1 044 049 грн., в т.ч.: за вересень 2012 року на суму 261 292 грн., за жовтень 2012 року на суму 408 037 грн., за листопад 2012 року на суму 297 555 грн., за грудень 2012 року на суму 77 165 грн.

4. п.198.1, 198.6 Податковою кодексу України, в результаті чого ПП «Дніпрокомплект» завищено податковий кредит на загальну суму 1 044 049 грн., в т.ч.: за вересень 2012 року на суму 261 292 грн., за жовтень 2012 року на суму 408 037 грн., за листопад 2012 року на суму 297 555 грн., за грудень 2012 року на суму 77 165 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами вищезазначених висновків Акту перевірки податкові повідомлення – рішення Відповідачем не приймались.

Вказані висновки акту стали підставою для зміни податковою службою показників податкових зобов’язань та податкового кредиту Позивача в електронних інформаційних базах.

Правомірність дій посадових осіб Відповідача щодо коригування показників податкової звітності Позивача в електронній базі даних деталізованої інформації по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України на підставі вказаного акту, є предметом судового спору.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, які передбачені чинним податковим законодавством.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та: вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з того, що коригування сум податкових зобов'язань та податкового кредиту в електронній автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, в тому числі в у Автоматизованій інформаційній системі «Податковий Блок» та її підсистемах даних суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість в розрізі контрагентів може здійснюватись лише після узгодження податкових зобов'язань шляхом надання платником ПДВ уточненої декларації або шляхом винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення.

З правового аналізу підпунктів 14.1.156, 14.1.157, 54.3.2 ПКУ, які визначають поняття податкових зобов’язань платника податків, податкового повідомлення – рішення, а також обов’язку контролюючого органу самостійно визначати суму грошових зобов’язань, колегія суддів приходить до висновку, що внесення до облікових карток платника податків змін, які пов’язані зі зміною податкового навантаження (тобто податкової звітності, розшифровки результатів автоматизованого співставлення податкових зобов’язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації України) з податку на додану вартість, можливе лише на підставі або самостійно поданої декларації платника податку на додану вартість, або прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення – рішення після закінчення строків його узгодження.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, колегія суддів виходить з того, що коригування облікових даних платника податків в електронних базах даних, ведення яких покладено на контролюючий орган, на підставі акта перевірки без винесення відповідного рішення про визначення податкових зобов’язань, є підставою для визнання дій податкового органу такими що порушують права суб’єкта господарювання.

Колегія суддів вважає, що самостійна зміна органом ДПС в електронних базах даних показників податкової звітності без змін цих показників самим платником податків шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків) порушує його права та інтереси, оскільки платник податків має право розраховувати на те, що задекларовані ним у податкових деклараціях показники відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності.

З вчинених дій (невинесення податкового повідомлення – рішення) можна зробити висновок, що контролюючий орган, визначаючи суми податкових зобов’язань платника податків, порушив його особисте право на самостійне їх декларування.

За даних обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об’єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 30 вересня 2014 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного правління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу – з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено – 06 квітня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна