Справа № 820/2582/15
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 квітня 2015 р. № 820/2582/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагайдак В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської спеціалізованої школи-інтернату "Ліцей міліції" Харківської обласної ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської спеціалізованої школи-інтернату "Ліцей міліції" Харківської обласної ради, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Харківської спеціалізованої школи-інтернату "Ліцей міліції" Харківської обласної ради, що виявились у незаконній відмові в наданні інформації на запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації №71/15 від 04.02.2015 року;

- зобов'язати Харківську спеціалізовану школу-інтернат "Ліцей міліції" Харківської обласної ради надати ОСОБА_1 інформацію, що запитувалась ним в інформаційному запиті №71/15 від 04.02.2015 року, а саме: копії договорів, укладених Харківською спеціалізованою школою-інтернатом "Ліцей міліції" Харківської обласної ради на постачання продуктів харчування в 2015 році, з додатками у разі наявності таких документів; інформацію стосовно переліку продуктів харчування, які закуповує Харківська спеціалізована школа-інтернат "Ліцей міліції" Харківської обласної ради на 2015 рік та інформацію про ціни, за якими продукти харчування закуповуються; копію пропозиції суб'єкта господарювання про укладення договору на поставку продуктів харчування до Харківської спеціалізованої школи-інтернату "Ліцей міліції" Харківської обласної ради, з яким було укладено договір поставки у разі наявності такої пропозиції.

В обґрунтування позову зазначив, що у відповідь на запит про надання публічної інформації, відповідач відмовив у наданні запитуваної інформації вважаючи, що ця інформація не є публічною, та що відповідач не є суб'єктом владних повноважень. На думку позивача, така відповідь суперечить приписам Закону України "Про доступ до публічної інформації" та обмежує його право на доступ до публічної інформації.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні та без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. (а.с.28)

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.02.2015 р. позивач звернувся з інформаційним запитом №71/15 до Харківської спеціалізованої школи-інтернату "Ліцей міліції" Харківської обласної ради (а.с.9), в якому, з посиланням на положення Закону України "Про доступ до публічної інформації", просив останнього надати наступну інформацію:

1) Копії договорів, укладених закладом на постачання продуктів харчування в 2015 році, з додатками у разі наявності таких додатків;

2) Інформацію стосовно переліку продуктів харчування, які закуповує заклад на 2015 рік, та інформацію про ціни, за якими продукти харчування закуповуються;

3) Копію пропозиції суб'єкта господарювання про укладення договору на поставку продуктів харчування до закладу, з яким було укладено договір поставки у разі наявності такої пропозиції.

Відповідач листом №122 від 20.02.2015 р. (а.с.10) надав відповідь, якою відмовив у наданні зазначеної інформації, вказавши на відсутність підстав для її надання, оскільки запитувана інформація віднесена до інформації з обмеженим доступом і не вважається публічною, та що відповідач не відноситься до суб'єктів владних повноважень.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації визначений Законом України "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VІ від 13.01.2011 року (далі за текстом - Закон №2939).

Згідно ст. 1 Закону №2939, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 5 статті 6 Закон №2939 визначено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Під запитом на інформацію розуміється прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ст. 19 Закону №2939).

Статтею 12 Закону №2939 визначено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є, зокрема, запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень, розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 13 Закону №2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; - особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами (ч.3 статті 13 вказаного Закону).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України №2939, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Отже, законом можуть бути встановлені певні виключення при покладенні на розпорядників інформації обов'язків по наданню та оприлюдненню інформації.

Відповідно до п. 12 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Згідно із п. 47 ст. 2 Бюджетного кодексу України, розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань та здійснення витрат бюджету.

Так, відповідно до п. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України, Міністерство освіти та науки України є головним розпорядником бюджетних коштів.

Виходячи з викладеного, суд зазначає, що відповідач - Харківська спеціалізована школа-інтернат "Ліцей міліції" Харківської обласної ради наділений делегованими повноваженнями, наданими йому головним розпорядником бюджетних коштів, а саме Міністерством освіти та науки України.

Відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, здійснює владні управлінські функції (обов'язки) по отриманню бюджетних асигнувань, взяттю бюджетних зобов'язань та здійсненню витрат бюджету.

Бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому (п.7 ч.1 ст.2 БК України).

Таким чином, укладання відповідачем угод на постачання продуктів харчування є фактом взяття бюджетного зобов'язання, оскільки зазначені угоди укладаються в межах бюджетних асигнувань і оплата за які здійснюється з державного бюджету протягом бюджетного періоду.

Враховуючи викладене вище суд дійшов до висновку, що відповідач у взаємовідносинах із третіми особами щодо постачання продуктів харчування та продовольчої сировини виступав в якості розпорядника бюджетних коштів, а тому відповідно до положень ч.5 ст.6 Закону №2939 доступ до такої інформації не може бути обмежено.

Положеннями ч.4 ст.21 Закону України "Про інформацію" передбачено, що до інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості: 1) про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту; 2) про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні ситуації, що сталися або можуть статися і загрожують безпеці людей; 3) про стан здоров'я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти і культури населення; 4) про факти порушення прав і свобод людини і громадянина; 5) про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб; 6) інші відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Враховуючи, що положеннями Закону України "Про доступ до публічної інформації" врегульовано специфічний вид інформаційних відносин, а саме відносини щодо отримання і створення публічної інформації, суд вважає, що такі норми є спеціальними нормами і підпадають під виключення п.6 ч.4 ст.21 Закону України "Про інформацію", як відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законодавства України.

Зазначені висновки суду цілком узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду доказів в обґрунтування своїх заперечень.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відмова відповідача у задоволенні інформаційного запиту №71/15 від 04.02.2015р. та ненадання запитуваної інформації є протиправними.

Положеннями ч.1 ст.11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином відповідач, як розпорядник інформації про розпорядження бюджетними коштами, діяв всупереч вимогам та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку із чим порушив право позивача на інформацію у сфері публічно-правових відносин.

Беручи до уваги наведені обставини справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської спеціалізованої школи-інтернату "Ліцей міліції" Харківської обласної ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Харківської спеціалізованої школи-інтернату "Ліцей міліції" Харківської обласної ради, що виявились у незаконній відмові в наданні інформації на запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації №71/15 від 04.02.2015 року;

Зобов'язати Харківську спеціалізовану школу-інтернат "Ліцей міліції" Харківської обласної ради надати ОСОБА_1 інформацію, що запитувалась ним в інформаційному запиті №71/15 від 04.02.2015 року, а саме: копії договорів, укладених Харківською спеціалізованою школою-інтернатом "Ліцей міліції" Харківської обласної ради на постачання продуктів харчування в 2015 році, з додатками у разі наявності таких документів; інформацію стосовно переліку продуктів харчування, які закуповує Харківська спеціалізована школа-інтернат "Ліцей міліції" Харківської обласної на 2015 рік та інформацію про ціни, за якими продукти харчування закуповуються; копію пропозиції суб'єкта господарювання про укладення договору на поставку продуктів харчування до Харківської спеціалізованої школи-інтернату "Ліцей міліції" Харківської обласної ради, з яким було укладено договір поставки у разі наявності такої пропозиції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Сагайдак В.В.