Справа № 817/3953/14
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3953/14

08 квітня 2015 року 15год. 25хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ,

представник позивача: Бунда В.Ф.,

відповідача 1: представник не з`явився,

відповідача 2: представник не з`явився,

третьої особи: представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доВійськового комісаріату Острозького РВК Рівненської області, Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача В/Ч НОМЕР_1
про визнання незаконними рішень та зобов`язання вчинення певних дій -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Військового комісаріату Острозького РВК Рівненської області, Військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача В/Ч НОМЕР_1 , відповідно до якого, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 19.03.2015 року, просить суд визнати незаконним, протиправним рішення Острозького районного військового комісаріату від 21.11.2014 року №1607 щодо відмови повторного переосвідчення стану з здоров`я та придатності до проходження зборів та військової служби. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України Західного оперативного територіального об`єднання м. Львів провести повторний або контрольний медичний огляд стану здоров`я ОСОБА_1 .

Позивач та представник позивача в судовому засіданні надали пояснення аналогічні позовній заяві, зокрема пояснили суду, що військово - лікарська комісія при частковій мобілізації Острозького РВК була проведена з грубими порушеннями чинного законодавства України та всупереч Положення про військово - лікарську експертизу в Збройних силах України затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.11.2008 року. Вказали, що 26.11.2014 року позивач звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 з рапортом щодо проведення повторного медичного огляду та переосвідчення стану здоров`я. Зазначили, що відповіддю від 21.11.2014 року №1607 позивачу відмовлено в повторному переосвідченні стану здоров`я та придатності до проходження зборів та військової служби. Пояснили суду, що відмова в повторному переосвідченні стану здоров`я та придатності до проходження зборів та військової служби є незаконною та протиправною. Просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач 1 - Військовий комісаріат Острозького РВК Рівненської області позов не визнав, про що подав письмові заперечення. В обґрунтування заперечень зазначає, що позовна вимога про скасування рішення Острозького РВК від 21.11.2014 року №1607 щодо відмови повторного переосвідчення стану з здоров`я та придатності до проходження зборів та військової служби задоволенню не підлягає, оскільки останнє, за своїм змістом є відповіддю - роз`ясненням щодо порядку проходження медичного обстеження військовослужбовцями. Просить суд в задоволенні позову відмовити.

Представник Військового комісаріату Острозького РВК Рівненської області в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд за його відсутності.

Відповідач 2 - Військово - лікарська комісія Острозького районного військового комісаріату заперечень проти позову не подавав. Представник відповідача 2 в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача В/Ч НОМЕР_1 заперечень проти позову не подавала. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За наведених обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності представників відповідачів та третьої особи.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено та вбачається з картки обстеження та медичного огляду, що у період з 13.08.2014 року по 14.08.2014 року ОСОБА_1 було здійснено обстеження та медичний огляд, за результатами якого 14.08.2014 року видано довідку військово - лікарської комісії №2 (а.с.39-40).

З довідки від 14.08.2014 року №2 вбачається, що ОСОБА_1 здоровий та придатний до військової служби.

Як вбачається з поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені Острозьким військовим комісаріатом у команду НОМЕР_1 від 28.08.2014 року, ОСОБА_1 відправлений в розпорядження командира В/Ч НОМЕР_1 (а.с.41).

Судом встановлено, що 06.11.2014 року ОСОБА_1 до Військового комісаріату Острозького РВК Рівненської області подано рапорт, відповідно до якого позивач просить :

- провести повторний медичний огляд (переосвідчення) в Острозькому РВК;

- в разі неможливості повторного огляду направити позивача на ВЛК в госпіталь за узгодженням зі штатним ВЛК регіону за направленням військового комісара;

- надати відстрочку в проходженні комісії ВЛК на період знаходження в СМСЧ-4 м. Нетішин, Хмельницької області;

- на вказаний рапорт надати належну відповідь (а.с.7-8).

З наявного в матеріалах справи листа №1605 вбачається, що 20.11.2014 року Острозьким РВК до Командира польової пошти В/Ч НОМЕР_1 було надіслано копію направлення на медичний огляд військово - лікарської комісії з метою обстеження, лікування солдата ОСОБА_1 (а.с.125).

Листом від 21.11.2014 року №1607 відповідач повідомив позивача про те, що Острозьким районним військовим комісаріатом підготовлено направлення на медичний огляд військово - лікарською комісією ОСОБА_1 . Крім того, листом від 21.11.2014 року №1607 Острозький районний військовий комісаріат повідомив позивача про необхідність прибути до В/Ч НОМЕР_1 для подальшого направлення на обстеження у військовому лікувальному закладі (а.с.16).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд вважає за необхідне врахувати наступне.

Позивач у позовній заяві, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд визнати незаконним, протиправним рішення Острозького районного військового комісаріату від 21.11.2014 року №1607 щодо відмови повторного переосвідчення стану з здоров`я та придатності до проходження зборів та військової служби.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд зазначає, що лист Острозького районного військового комісаріату від 21.11.2014 року №1607 не має ознак рішення та за своїм змістом є повідомленням - відповіддю, відповідно до якого, відповідач повідомив позивача про направлення його на медичний огляд військово - лікарською комісією та про необхідність прибуття у В/Ч НОМЕР_1 для подальшого направлення на обстеження у військовому лікувальному закладі (а.с.37).

Крім того, суд звертає увагу, що Острозьким РВК рапорт позивача від 06.112014 року розглянутий по суті, а саме, надіслано до Командира польової пошти В/Ч НОМЕР_1 копію направлення на медичний огляд військово - лікарської комісії з метою обстеження, лікування солдата ОСОБА_1 та надано відповідь у формі листа від 21.11.2014 року №1607.

Зі змісту листа Острозького районного військового комісаріату від 21.11.2014 року №1607 не вбачається ознак рішення, а саме, фактичної відмови ОСОБА_1 у повторному переосвідченні стану здоров`я та придатності до проходження зборів та військової служби, а тому, у суду відсутні підстави для визнання незаконним, протиправним листа Острозького районного військового комісаріату від 21.11.2014 року №1607.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Вирішуючи адміністративну справу в частині позовних вимог про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України Західного оперативного територіального об`єднання м. Львів провести повторний або контрольний медичний огляд стану здоров`я ОСОБА_1 суд зазначає, що вирішення зазначених вище питань є дискреційним повноваженням відповідача.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

За наведених обставин, позовні вимоги позивача, в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України Західного оперативного територіального об`єднання м. Львів провести повторний або контрольний медичний огляд стану здоров`я ОСОБА_1 є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військового комісаріату Острозького РВК Рівненської області, Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача В/Ч НОМЕР_1 про визнання незаконними рішень та зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Нор У.М.