Справа № 2а-0770/2625/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2015 р. м. Київ К/800/8106/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.

Васильченко Н.В.

Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Чопської митниці Міндоходів на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 січня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2014 року у справі № 2а-0770/2625/12 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" до Чопської митниці Міндоходів, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" звернулось в суд з позовом до Чопської митниці Міндоходів, в якому просило: визнати протиправними та скасувати рішення про визначення митної вартості товару №305000003/2012/100300/2 від 24.04.2012 року; визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №305090000/2/00069 від 24.04.2012 року; стягнути з Державного бюджету України надмірно сплачену за вантажними митними деклараціями ВМД № 305090000/2012/005306 від 24.04.2012 року, ВМД № 305090000/2012/005312 від 24.04.2012 року ВМД № 30509000/2012/005829 від 03.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/0058309 від 03.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006015 від 06.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006194 від 08.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006323 від 11.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006339 від 11.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006698 від 17.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007065 від 23.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007116 від 25.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007245 від 26.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007600 від 01.06.2012 року, ВМД№ 30509000/2012/007618 від 01.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007619 від 01.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007932 від 07.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007983 від 08.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008103 від 10.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008104 від 10.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008399 від 15.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008484 від 16.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008490 від 16.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008891 від 22.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008966 від 25.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008967 від 25.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009359 від 02.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009364 від 02.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009631 від 06.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009765 від 08.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009766 від 08.07.2012 року, ВМД№ 30509000/2012/010140 від 14.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010266 від 17.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010247 від 17.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010466 від 21.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010531 від 23.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010529 від 23.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010825 від 30.07.2012 року, ВМД №. 30509000/2012/010826 від 30.07.2012 року суми податку на додану вартість у розмірі 619550,94 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно, на підставі необґрунтованого висновку щодо заниження позивачем митної вартості товарів, що ввозилися на територію України, прийнято рішення про визначення іншої, відмінної від заявленої декларантом, митної вартості товарів.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2014 року, позовні вимоги задоволено: визнано протиправними та скасовано рішення Чопської митниці про визначення митної вартості товару №305000003/2012/100300/2 від 24.04.2012 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №305090000/2/00069 від 24.04.2012 року; стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" надмірно сплачені кошти по податку на додану вартість за вантажними митними деклараціями: ВМД № 305090000/2012/005306 від 24.04.2012 року, ВМД № 305090000/2012/005312 від 24.04.2012 року, ВМД № 30509000/2012/005829 від 03.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/0058309 від 03.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006015 від 06.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006194 від 08.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006323 від 11.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006339 від 11.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006698 від 17.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007065 від 23.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007116 від 25.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007245 від 26.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007600 від 01.06.2012 року, ВМД№ 30509000/2012/007618 від 01.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007619 від 01.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007932 від 07.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007983 від 08.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008103 від 10.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008104 від 10.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008399 від 15.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008484 від 16.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008490 від 16.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008891 від 22.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008966 від 25.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008967 від 25.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009359 від 02.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009364 від 02.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009631 від 06.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009765 від 08.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009766 від 08.07.2012 року, ВМД№ 30509000/2012/010140 від 14.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010266 від 17.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010247 від 17.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010466 від 21.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010531 від 23.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010529 від 23.07.2012 року, ВМД№ 30509000/2012/010825 від 30.07.2012 року, ВМД №. 30509000/2012/010826 від 30.07.2012 року у сумі 619550,94 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, Чопська митниця Міндоходів звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та відмовити у позові.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 16.04.2012 року між позивачем, як яокупцем та особою-нерезидентом, як продавцем укладено контракт № 25 щодо поставки свіжих фруктів на загальну суму 1000000.

24 квітня 2012 року позивач, з метою митного оформлення товарів, а саме бананів, подав до митного органу митну декларацію за №305090000/2012/005290, розрахувавши митну вартість за першим методом (за ціною договору). Однак митним органом за зазначеною митною декларацією у митному оформленні позивачу було відмовлено, винесено рішення про визначення митної вартості товарів, шляхом застосування 6-го резервного методу визначення митної вартості, яким встановлено митну вартість, відмінну від заявленої декларантом, а саме у розмірі 244821,70 грн. з розрахунку 1,2185 євро за 1 кг товару, тоді як декларантом була заявлена вартість одиниці товару з розрахунку 1,00 євро за 1 кг бананів. На виконання вимог митного органу, з метою запобігання збитків, внаслідок псування товару, позивач подав для митного оформлення товару ВМД №305090000/2012/005306 від 24.04.2012 року та №305090000/2012/005312 від 24.04.2012 року, у яких зазначив скореговану митну вартість товару на суму 244821,70 по кожній ВМД та сплатив до державного бюджету податку на додану вартість в сумі 48964,34 грн. з кожної ВМД.

Пізніше, позивач з метою митного оформлення наступних партій такого ж товару, а саме з 03.05.2012 року по 30.07.2012 року подавав до митного органу для митного оформлення вантажно-митні декларації, а саме: ВМД № 30509000/2012/005829 від 03.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/0058309 від 03.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006015 від 06.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006194 від 08.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006323 від 11.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006339 від 11.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006698 від 17.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007065 від 23.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007116 від 25.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007245 від 26.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007600 від 01.06.2012 року, ВМД№ 30509000/2012/007618 від 01.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007619 від 01.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007932 від 07.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007983 від 08.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008103 від 10.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008104 від 10.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008399 від 15.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008484 від 16.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008490 від 16.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008891 від 22.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008966 від 25.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008967 від 25.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009359 від 02.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009364 від 02.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009631 від 06.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009765 від 08.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009766 від 08.07.2012 року, ВМД№ 30509000/2012/010140 від 14.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010266 від 17.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010247 від 17.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010466 від 21.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010531 від 23.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010529 від 23.07.2012 року, ВМД№ 30509000/2012/010825 від 30.07.2012 року, ВМД №. 30509000/2012/010826 від 30.07.2012 року, у яких, митна вартість товару була скоригована з урахуванням винесеного Митним органом рішення №305000003/2012/100300/2 від 24.04.2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про визначення митної вартості товару, порушено порядок проведення консультацій, порядок застосування методів визначення митної вартості, у зв'язку з чим оскаржуване рішення піддягає скасуванню, а всі надміру сплачені позивачем кошти відповідно до поданих в подальшому декларацій, в яких враховане оскаржуване рішення митного органу, підлягають поверненню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 339 від 09.04.2008 року, чинного до 01.06.2012 року, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до статті 41 Митного кодексу України у тому числі шляхом проведення перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, а також порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Згідно з пунктами 11, 14 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 1766 від 20.12.2006 року, чинного до 01.06.2012 року, для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи. Якщо декларантом не подано в установлений строк додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України, чинного з 01.06.2012 року, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів та інше.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраною декларантом або уповноваженою ним особо. Методу визначення митної вартості умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Разом з тим, саме припущення митного органу щодо подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного декларантом методу визначення митної вартості, у зв'язку з чим вимагає від суду в кожному випадку здійснювати аналіз поданих декларантом документів. Колегія суддів зазначає, що необхідність подачі додаткових документів має бути обумовлена тим, які факти в аспекті митної вартості товару мав на меті встановити (спростувати) митний орган.

Згідно зі статтею 266 Митного кодексу України 2002 року, що був чинний до 01.06.2012 року, основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідно до статті 267 Митного кодексу України 2002 року, що був чинний до 01.06.2012 року, метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується в разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) стосовно продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не може бути зроблено відповідне коригування відповідно до положень частини другої цієї статті; 4) покупець і продавець не є пов'язаними між собою особами або хоч і є пов'язаними між собою особами, але ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Статтею 266 Митного кодексу України 2002 року, що був чинний до 01.06.2012 року, встановлено, що якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У відповідності до статті 273 Митного кодексу України 2002 року, що був чинний до 01.06.2012 року, резервний метод оцінки товарів, що імпортуються, застосовується у випадках, коли митна вартість не може бути визначена за допомогою інших методів митної оцінки товарів.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суди попередніх інстанцій зазначили, що відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Разом з тим, з рішень судів попередніх інстанцій не вбачається які саме документи були подані позивачем та у зв'язку з чим у митного органу виникли сумніви з приводу заявленої позивачем митної вартості.

Також судами попередніх інстанцій належним чином не встановлено чи проводилась між сторонами процедура консультацій, які додаткові документи витребував митний орган та чи були надані ці документи позивачем.

З огляду на наведене, вказані питання підлягають дослідженню при новому розгляді справи.

Колегія суддів зауважує, що при прийнятті рішень, судами попередніх інстанцій не враховано, що спірні відносини мали місце як в період дії Митного кодексу України 2002 року так і в період дії Митного кодексу України 2012 року.

Відносно ВМД № 30509000/2012/005829 від 03.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/0058309 від 03.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006015 від 06.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006194 від 08.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006323 від 11.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006339 від 11.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/006698 від 17.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007065 від 23.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007116 від 25.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007245 від 26.05.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007600 від 01.06.2012 року, ВМД№ 30509000/2012/007618 від 01.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007619 від 01.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007932 від 07.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/007983 від 08.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008103 від 10.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008104 від 10.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008399 від 15.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008484 від 16.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008490 від 16.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008891 від 22.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008966 від 25.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/008967 від 25.06.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009359 від 02.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009364 від 02.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009631 від 06.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009765 від 08.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/009766 від 08.07.2012 року, ВМД№ 30509000/2012/010140 від 14.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010266 від 17.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010247 від 17.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010466 від 21.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010531 від 23.07.2012 року, ВМД № 30509000/2012/010529 від 23.07.2012 року, ВМД№ 30509000/2012/010825 від 30.07.2012 року, ВМД №. 30509000/2012/010826 від 30.07.2012 року, колегія суддів зазначає, що судами попередніх інстанцій не встановлено, чи приймались митним органом рішення з приводу вказаних ВМД, так само як і не досліджено належним чином обставини подання позивачем цих ВМД.

При новому розгляді справи, судам необхідно врахувати, що відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року №618, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/а надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювало оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою та відповідний перелік документів.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Виходячи з наведеного нормативними актами встановлений порядок повернення надмірно сплачених митних платежів.

За правилами частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Чопської митниці Міндоходів задовольнити частково.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 січня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2014 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)