Справа № 822/597/15
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/597/15

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

08 квітня 2015 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Боровицького О. А. , суддів: Драчук Т. О. Совгири Д. І. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Депаратаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним рішення відповідача викладеного в листі від 16.02.2015 за №04.03-889, щодо відмови в наданні дозволу на перереєстрацію на позивача права власності на легковий автомобіль RENAULT Laguna, 1995 р.в., кузов НОМЕР_1 та зобов'язання відповідача надати дозвіл на перереєстрацію на ОСОБА_2 права власності на легковий автомобіль RENAULT Laguna, 1995 р.в., кузов НОМЕР_1.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 03 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального права, порушив питання про скасування постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач зазначив, що він до дня смерті свого діда - ОСОБА_3 проживав за місцем проживання і реєстрації покійного інваліда, а тому набув права на безкоштовне отримання автомобіля, яким інвалід користувався більше ніж 10 років, у відповідності до абзацу 9 пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006.

06 квітня 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшли письмові заперечення Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації на апеляційну скаргу позивача та клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача №04.02.-1899 від 31.03.2015 (вх. №5318/15).

06 квітня 2015 року від позивача надійшла заява про перенесення розгляду справи в зв'язку з його хворобою (вх. №5305/15). Зазначене клопотання колегією суддів суду апеляційної інстанції відхиляється, оскільки участь у судовому засіданні обов'язковою не визнавалась, а справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За вказаних обставин, враховуючи, що в судове засідання призначене на 08 квітня 2015 року сторони не прибули, на підставі пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів.

З матеріалів справи судом встановлено, що в 2003 році ОСОБА_3, дід позивача, відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ 08 вересня 1997 року, у якості гуманітарної допомоги отримав автомобіль RENAULT Laguna, 1995 р.в., кузов НОМЕР_1 у користування.

Позивач доглядав за дідом та проживав разом з ним в смт Меджибіж вул. Щербакова, 22, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області №306-д від 06 лютого 2015 року

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 08 грудня 2014 року.

В лютому 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на переоформлення автомобіля RENAULT Laguna, 1995 р.в., кузов НОМЕР_1 у власність.

Однак, відповідачем надано письмову відповідь від 16 лютого 2015 року №04.03-889, згідно якої, ОСОБА_2, роз'яснено, що Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації немає підстав для переоформлення зазначеного автомобіля на ім'я заявника, оскільки відсутній факт його реєстрації по місцю реєстрації автомобіля.

Незгода позивача з такою відмовою слугувала зверненню з цим позовом до суду.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення постанови КМ України за № 999 від 19.07.2006 року, оскільки правовідносини з приводу виникнення у позивача права на реєстрацію автомобіля на власне ім'я, передання йому такого автомобіля виникли тільки після смерті забезпеченого автомобілем ОСОБА_3, тобто 06 грудня 2014 року, на момент настання якої діяла постанова КМ України за № 999 від 19.07.2006 року, а постанова КМ України за № 999 від 08.09.1997 року втратила чинність.

Колегія суддів вінницького апеляційного адміністративного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Згідно з приписами частини 1 статті 1 Закону України "Про гуманітарну допомогу" гуманітарна допомога - це цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об'єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України "Про благодійну діяльність та благодійні організації".

Відповідно до статті 26 Закону України "Про реабілітацію інвалідів" перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів та формування відповідного державного замовлення затверджуються КМ України.

Як випливає зі змісту абзацу 9 пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, що затверджений постановою КМ України від 19 липня 2006 року №999 (далі-Порядок), чинного на момент виникнення спірних відносин, якщо інвалід, дитина-інвалід користувався автомобілем більше ніж 10 років, за бажанням членів його сім'ї автомобіль може бути переданий їм у власність безоплатно.

За приписами пункту 16 вказаного Порядку, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач проживав без реєстрації в АДРЕСА_2 разом з дідом - ОСОБА_3, та здійснював за ним догляд до смерті.

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з пунктом 3 вказаного вище Порядку, до членів сім'ї інваліда належать громадяни України, які проживають разом з ним, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

Положеннями статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Необхідно зазначити, що на момент смерті інваліда (06 грудня 2014 року) абзац 9 пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями є чинним.

Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод. Із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі. Про вищезазначене йдеться у Рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року.

За сукупністю наведених вище обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що відмовляючи у наданні дозволу на переоформлення автомобіля RENAULT Laguna, 1995 р.в., кузов НОМЕР_1, яким дід позивача ОСОБА_3 користувався з 02.09.2003 року (більше 11 років), відповідач діяв всупереч діючому законодавству України у період виникнення спірних відносин.

Враховуючи наведене, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову.

При цьому, з приводу вимог ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача надати дозвіл на перереєстрацію на ОСОБА_2 права власності на легковий автомобіль RENAULT Laguna, 1995 р.в., кузов НОМЕР_1, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про наступне.

Із системного аналізу положень частини1 статті 2 та частини 3 статті 2 КАС України в кореспонденції з приписами статті 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, слідує, що суд не може перебирати на себе функцій суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.

Аналізуючи зазначені у частині 2 статті 162 КАС способи захисту порушеного права, апеляційний суд дійшов висновку, що вони не містять виняткового переліку. У абзаці другому зазначеної статті законодавець вказав, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи наведе, позовна вимога щодо зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації надати дозвіл на перереєстрацію на ОСОБА_2 права власності на легковий автомобіль RENAULT Laguna, 1995 р.в., кузов НОМЕР_1 не підлягають задоволенню, оскільки, по-перше, суд не може підміняти орган управління в реалізації владних функцій, а по-друге, така вимога спрямована на майбутнє, так як, стосується виключно тих відносин і подій, котрі ще не склались і не відбулись відповідно.

Водночас, частиною 2 статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що достатнім для захисту прав та інтересів позивача буде зобов'язання відповідача повторно розглянути звернення позивача про надання дозволу на перереєстрацію на ОСОБА_2 права власності на легковий автомобіль RENAULT Laguna, 1995 р.в., кузов НОМЕР_1.

Згідно з частиною 2 статті 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального права, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року, відповідно до частини 2 статті 205 та статті 202 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, викладеного в листі від 16.02.2015 за №04.03-889, щодо відмови в наданні дозволу на перереєстрацію на позивача права власності на легковий автомобіль RENAULT Laguna, 1995 р.в., кузов НОМЕР_1.

Зобов'язати Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації повторно розглянути питання щодо надання дозволу на перереєстрацію на ОСОБА_2 права власності на легковий автомобіль RENAULT Laguna, 1995 р.в., кузов НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 29000) 73 (сімдесят три ) грн. 08 коп. судового збору сплаченого згідно квитанції №ПН3286 від 20.02.2015 та 36 (тридцять шість) грн. 54 коп. судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення, сплаченого згідно квитанції 0.0.358849572.1 від 11.03.2015.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Драчук Т. О.

Совгира Д. І.