Справа № 359/1187/15-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/1187/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Журавський В.В. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2015 року м. Київ
Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Кузьменко В. В.,
суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Бориспіль та Бориспільському районі про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням зниження пенсійного віку на 8 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дати звернення із заявою про призначення пенсії та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дати звернення із заявою про призначення пенсії.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2015 року позов задоволено.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що постанову суду слід залишити без змін з таких підстав.
Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що статус ОСОБА_1 як ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, підтверджує факт його перебування в зоні відчуження і надає йому право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Бориспіль та Бориспільському районі із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Однак, рішенням відповідача від 10.10.2014 року №2852 позивачу відмовлено у призначенні вказаної пенсії.
Вважаючи дану відмову неправомірною позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст. 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які І зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно з вимогами ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів на 8 років.
Перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії, визначаються відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.
Абзацом 7 підпункту «ґ» пункту 7 вказаного Порядку передбачено, що до заяви про призначення пенсії для засвідчення особливого статусу особи додаються документи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії та приймав безпосередню участь на роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.
Даний факт підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 17.09.2014 року, яке є дублікатом посвідчення № НОМЕР_2 від 12.03.1998 року (категорія №2), довідками від 12.01.1992 року №132 та від 16.10.2014 року №23 в яких вказано період роботи позивача на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
За таких обставин, оцінюючи в сукупності надані сторонами докази, надавши правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційна інстанція приходить до аналогічного з судом першої інстанції висновку, що ОСОБА_1 дійсно приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має право на призначення пенсії згідно п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Натомість, відповідачем не доведено правомірність відмови позивачу у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, а тому колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є обґрунтованим.
Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позову, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 14.04.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.