Справа № 820/16005/14
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

"19" березня 2015 р. Справа № 820/16005/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Чиркіної А.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Данканич М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі позивач або ФОП ОСОБА_3.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі відповідач або ДПІ у Московському районі м.Харкова), у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог (т.1 а.с.40-54), просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2014 з податку на доходи фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності на суму 56843,66грн у повному обсязі;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2014 з податку на додану вартість частково у сумі 44750,88грн;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2014 на суму 510,00грн;

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 06.06.2014 зі сплати єдиного внеску у сумі 9025,01грн;

- скасувати рішення № від 26.06.2014 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальну суму 1148,23грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним.

Позивач вважає, що висновки посадових осіб податкового органу щодо заниження ФО-П ОСОБА_3 податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 45474,93грн за 2011-2013pp. та щодо завищення податкового кредиту в частині 36400,33 грн. не ґрунтуються на системному аналізі первинних документів, а тому не можуть вважатися об'єктивними та доведеними.

Оскільки встановлені перевіркою порушення щодо нарахування податку на доходи фізичних осіб вплинули на визначення об'єкта оподаткування, на який нараховується єдиний соціальний внесок, позивач також вважає безпідставними вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 06.06.2014 зі сплати єдиного внеску у сумі 9025,01грн та рішення № від 26.06.2014 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальну суму 1148,23грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві та наданих до суду письмових поясненнях.

У судовому засіданні та поданих до суду письмових запереченнях представник відповідача проти позову заперечував, обґрунтовуючи тим, що оскаржувані рішення прийняті ДПІ у Московському районі м.Харкова на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Суми податкового зобов'язання, визначені в оскаржуваних рішеннях, представник відповідача вважає обґрунтованими.

У судовому засіданні був допитаний як свідок ОСОБА_4 - заступник директора Державного інституту праці та соціально-економічних досліджень (ДІПСЕД) - контрагента позивача, який повідомив про обставини виконання договорів із цим контрагентом.

Суд, заслухавши представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступне.

ДПІ у Московському районі м.Харкова проведено документальну планову перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, р.н.к.п.п. НОМЕР_2) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2011р. по 31 грудня 2013р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011р. по 31 грудня 2013р., за наслідками якої складено акт №2039/20-34-17-01-07/НОМЕР_2 від 06.06.2014 (т.1 а.с.64-79).

Згідно з висновками акта №2039/20-34-17-01-07/НОМЕР_2 від 06.06.2014, документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлені порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3

- п. 44.6, п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України;

- п.177.4 ст. 177 , п.164.1 ст.164, п. 138.2 ст. 138, п.138.4 ст.138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 , п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 45474,93грн, в т.ч. за 2011 рік на суму 2250грн, 2012р. на суму 13590,00грн, 2013р. на суму 29634,93грн;

- підпункту 2 пункту 1 статті 7, пп.3.11.25 п. 11.25 ст. 25 , п.3 ст.9 Закону України «Про збір та облік даного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI, що призвело до заниження нарахування єдиного соціального внеску у сумі 9025,01грн за 2011-2013роки;

- п. 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 38802грн.

На підставі акта №2039/20-34-17-01-07/НОМЕР_2 від 06.06.2014 ДПІ у Московському районі м.Харкова прийнято

- податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_3 з податку на доходи фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності на 56843,66грн, з яких: 45474,93грн - основний платіж та 11368,73грн - штрафні (фінансові) санкції (штрафи) (т.1 а.с.17);

- податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_3 з податку на додану вартість на 47459,00грн, з яких: 38802грн - за основним платежем та 8657,00грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1 а.с.18);

- податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_3 на 510,00грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1 а.с.19);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 06.06.2014 про сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 9025,01грн (т.1 а.с.20);

- рішення № від 26.06.2014 про застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 1148,23грн (штраф) (т.1 а.с.55).

В акті №2039/20-34-17-01-07/НОМЕР_2 від 06.06.2014 вказано, що ФОП ОСОБА_3 було зазначено валовий дохід у 2012 році у сумі 617448,40грн, а за даними перевірки 695348грн, чим порушено п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України та занижено валовий дохід на суму 78099,60грн.

Позивач визнав заниження доходу за 2012 рік в сумі 78099,60грн.

У зв'язку із зазначеним порушенням за наслідками перевірки ФОП ОСОБА_3 донараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 11715грн (за основним платежем) та застосовано штрафні санкції в сумі 2928,75грн (розрахунок донарахування податкових зобов'язань - т.4 а.с.84).

Перевіркою правильності визначення валових витрат було встановлено, що до складу валових витрат ФОП ОСОБА_3 відносив плату за послуги, надані Державним інститутом праці та соціально-економічних досліджень за договорами:

згідно договору №12-04/2013 від 12.04.2013р., ФОП ОСОБА_3 є «Замовником» робіт з «Аналізу фінансово - господарської діяльності» та Державний інститут праці та соціально - економічних досліджень (ДІПСЕД) ( код ЄДРПО 00190325 ) «виконавець» цих послуг;

згідно договору №04-04/2013 від 04.04.2013р., ФОП ОСОБА_3 є «Замовником» робіт з «Аналізу ліквідності бізнесу та оцінки ризиків кредитування» та Державний інститут праці та соціально-економічних досліджень (ДІПСЕД) ( код ЄДРПО 00190325 ) « виконавець » цих послуг;

згідно договору №17-04/2013 від 17.04.2013р., ФО-П ОСОБА_3 є «Замовником» робіт з «Розроблення примірної інструкції з охорони праці при виконанні вантажно - розвантажувальних робіт» та Державний інститут праці та соціально - економічних досліджень (ДІПСЕД) ( код ЄДРПО 00190325 ) « виконавець » цих послуг;

згідно договору №10-05/2013 від 10.05.2013р., ФО-П ОСОБА_3 є «Замовником» робіт з «Аналізу та оцінки ефективності бізнесу» та Державний інститут праці та соціально - економічних досліджень (ДІПСЕД) ( код ЄДРПО 00190325 ) « виконавець » цих послуг;

згідно договору №3 від 11.01.2011р., ФО-П ОСОБА_3 є «Замовником» робіт з «Огляду ринку поліграфічних послуг у Харківському регіоні » та Державний інститут праці та соціально-економічних досліджень (ДІПСЕД) ( код ЄДРПО 00190325 ) « виконавець » цих послуг.

На перевірку надано акти здачі-приймання виконаних робіт на загальну суму 245000,00грн, в т.ч. ПДВ 40833,33грн.

На перевірку не надано документи, а саме: звіти, фінансові результати щодо проведення аналізу фінансово - господарської діяльності, звіти щодо результатів аналізу ліквідності бізнесу та оцінки ризиків кредитування, звіти щодо огляду ринку поліграфічних послуг у Харківському регіоні, примірник Інструкції з охорони праці при виконанні вантажно - розвантажувальних робіт та звіти з проведеного аналізу та оцінки ефективності бізнесу, що не дає можливості встановити їх подальше використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку та безпосередню пов'язаність з отриманням доходів.

ФО-П ОСОБА_3 у 2012 році відповідно до наданих документів, а саме книги обліку доходів та акту здачі - приймання виконаних робіт №1 від 30.03.2012р з Державним інститутом праці та соціально-економічних досліджень (ДІПСЕД) ( код ЄДРПО 00190325 ), щодо розроблення примірної інструкції з охорони праці при здійсненні діяльності в офісних приміщеннях на суму 15000грн. в т.ч. ПДВ 2500грн. Договір №1203 від 30.03.2012р про надання послуг з «Розроблення примірної Інструкції з охорони праці при здійсненні діяльності в офісних приміщеннях» для перевірки не надано.

Крім того, на перевірку не надано документи, а саме: звіти, фінансові результати щодо проведеного аналізу фінансово - господарської діяльності, примірник Інструкції з охорони праці при здійсненні діяльності в офісних приміщеннях, що не дає можливості встановити їх подальшого використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку та їх безпосередню пов'язаність з отриманням доходів.

Перевіркою встановлено, що ФО-П ОСОБА_3 у зв'язку з вищевикладеними порушеннями завищено валові витрати на загальну суму 216666,67грн, в тому числі у 2011 році на суму 15000грн, у 2012році у сумі 12500грн, у 2013 році на суму 189166,67грн, чим порушено п. 138.2 ст. 138, п.138.4 ст.138, 177.4 ст. 177, п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 п.44.3. ст. 44 Податкового кодексу України.

Таким чином, за результатами перевірки встановлено порушення п.177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України у зв'язку з наведеними порушеннями, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльністю на загальну суму 45474,93грн, в т.ч. за 2011 рік на суму 2250грн, 2012р. на суму 13590,00грн, у 2013р. на суму 29634,93грн.

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 встановлено його завищення на загальну суму ПДВ 36400,33грн за рахунок того, що в порушення п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_3 у реєстрах отриманих податкових накладних відповідних періодів відображені податкові накладні, отримані від контрагента ДІПСЕД (00190325), але на перевірку не надано первинні документи, а саме: звіти, фінансові результати щодо проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності, звіти щодо результатів аналізу ліквідності бізнесу та оцінки в кредитування, звіти щодо огляду ринку поліграфічних послуг у Харківському регіоні, примірник Інструкції з охорони праці при виконанні вантажно - розвантажувальних робіт та звітів з проведеного аналізу та оцінки ефективності бізнесу, що не дає можливості встановити їх подальшого використання в оподаткованих операціях.

Крім того, перевіркою встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 2401,24грн. Донараховане податковим повідомленням-рішенням № від 26.06.2014 податкове зобов'язання з ПДВ в сумі 2401,24грн у цій адміністративній справі позивачем не оскаржується.

Щодо встановленого перевіркою заниження по господарським відносинам з Державним інститутом праці та соціально-економічних досліджень податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 33759,93грн (за основним платежем) та податку на додану вартість в сумі 36400,33грн (за основним платежем) (розрахунок донарахування податкових зобов'язань - т.4 а.с.84) - суд зазначає наступне.

В обґрунтування правомірності формування витрат та податкового кредиту по взаємовідносинам з ДІПСЕД позивачем подано до суду копії договорів на виконання робіт між ФОП ОСОБА_3 (замовник) та Державним інститутом праці та соціально-економічних досліджень (виконавець), актів здачі-приймання виконаних робіт, податкових накладних, роздруківки виписок по рахунку, копії звіту «Аналіз і оцінка ефективності бізнесу для ФО-П ОСОБА_3.», звіту «Аналіз ліквідності бізнесу і оцінка ризику кредитування для ФО-П ОСОБА_3.», примірної інструкції з охорони праці при здійсненні діяльності в офісних приміщеннях, звіту «Огляд ринку поліграфічних послуг у Харківському регіоні», примірної інструкції з охорони праці при виконанні вантажно-розвантажувальних робіт, інструкції з охорони праці при здійсненні діяльності у складських приміщеннях, звіту «Аналіз фінансово-господарської діяльності ФО-П ОСОБА_3.», які містяться в матеріалах справи.

Суд зазначає, що за визначенням ст. 14.1.27 Податкового кодексу України (в тексті постанови приписи нормативно-правових актів у редакції, чинній на час виникнення відповідних правовідносин), витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до ст. 177.4 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності (крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування) доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Питання віднесення витрат до витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, склад витрат та порядок їх визнання визначено ст.ст.138-148 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 138.4 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Порядок формування податкового кредиту встановлено Податковим кодексом України, за визначенням п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 якого податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше,: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами п.198.4 ст.198 Податкового кодексу України якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця видається податкова накладна, яка є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Вимоги до податкової накладної встановлено п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством, є бухгалтерський облік, на даних якого ґрунтуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Отже, первинні документи, що фіксують здійснення господарських операцій, є основою для податкового обліку.

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця видається податкова накладна, яка є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Разом з цим суд зазначає, що податкова накладна, як підстава для нарахування податкового кредиту, має бути складена за наслідками реального виконання господарської операції, інакше такий документ не може мати сили первинного документа у розумінні ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та підтверджувати факт здійснення господарської операції навіть за наявності у такого документа усіх формальних реквізитів.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм, суд зазначає, що витрати та податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та податком на додану вартість відповідно має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку.

ФОП ОСОБА_3 при визначенні об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності включено до складу витрат витрати, пов'язані з отриманням послуг від Державного інституту праці та соціально-економічних досліджень (ДІПСЕД), а також включено до складу податкового кредиту податкові накладні, отримані від ДІПСЕД за договорами про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави Цивільного кодексу України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

За визначенням ст. 14.1.108 Податкового кодексу України, маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Дослідивши надані позивачем акти здачі - прийняття послуг суд вважає, що вони не відповідають вимогам до первинних документів, визначених ч.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в частині змісту та обсягу господарських операцій, тобто не є належним доказам реальності господарської операції.

Також суд зазначає, що позивачем не доведено, що придбання у ДІПСЕД вищевказаних послуг здійснювалось саме з метою подальшого використання отриманих послуг в межах господарської діяльності ФОП ОСОБА_3

Тобто, позивачем не надано докази на підтвердження впливу на господарську діяльність ФОП ОСОБА_3 послуг, отриманих від ДІПСЕД; не доведено економічну доцільність придбання послуг: аналіз і оцінка ефективності бізнесу, аналіз ліквідності бізнесу і оцінка ризику кредитування, примірної інструкції з охорони праці при здійсненні діяльності в офісних приміщеннях, огляд ринку поліграфічних послуг у Харківському регіоні, примірної інструкції з охорони праці при виконанні вантажно-розвантажувальних робіт, інструкції з охорони праці при здійсненні діяльності у складських приміщеннях, аналіз фінансово-господарської діяльності.

Згідно з пунктом 2 „Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами і доповненнями) (далі - Положення) первинні документі - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні, документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом іншими актами цивільного законодавства (підпункт 2.5 пункту 2 Положення).

Відповідно до підпункту 2.13 пункту 2 Положення керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов'язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів; та іншого майна.

Первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників (підпункт 2.15 пункту 2 Положення).

Забороняється приймати до виконання первинні, документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, - встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення (підпункт 2.16 пункту 2 Положення).

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Суд зазначає, що не може брати до уваги ті докази, які були відсутні при проведенні перевірки, оскільки суд не має повноважень на проведення самостійної перевірки платника податків - позивача з приводу дослідження первинних документів, які не надавались до перевірки. Взяття судом до уваги доказів, не наданих позивачем до перевірки, буде фактичним перебиранням на себе функцій податкового органу щодо проведення перевірки.

Встановлені судом обставини свідчать про відсутність підтвердження реального отримання позивачем послуг за договорами, укладеними з Державним інститутом праці та соціально-економічних досліджень (ДІПСЕД), тому ФОП ОСОБА_3 безпідставно віднесено до податкового кредиту ПДВ по господарським відносинам з контрагентом ДІПСЕД, а також безпідставно віднесено до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, витрати по господарським відносинам з ДІПСЕД.

Враховуючи викладене, суд вважає правомірним висновок акта про результати перевірки №2039/20-34-17-01-07/НОМЕР_2 від 06.06.2014 в частині порушення ФОП ОСОБА_3

- п.177.4 ст. 177 , п.164.1 ст.164, п. 138.2 ст. 138, п.138.4 ст.138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, ст.44 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 45474,93грн;

- п. 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 36400,33грн.

Тому суд також вважає правомірним застосування на підставі ст.123 Податкового кодексу України до ФОП ОСОБА_3 штрафу з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в розмірі 11368,73грн та штрафу з ПДВ в розмірі 7726,08грн.

Як зазначено раніше, донараховане податковим повідомленням-рішенням № від 26.06.2014 податкове зобов'язання з ПДВ в сумі 2401,24грн у цій адміністративній справі позивачем не оскаржується.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що оскаржувані податкове повідомлення-рішення від № від 26.06.2014 з податку на доходи фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності на суму 56843,66грн у повному обсязі та податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2014 з податку на додану вартість в частині збільшення суми грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_3 на 44126,41грн - прийняті ДПІ у Московському районі м.Харкова у зв'язку з порушенням ФОП ОСОБА_3 податкового законодавства з дотриманням вимог ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому суд вважає, що відсутні підстави для скасування вказаних податкових-повідомлень-рішень та задоволення позовних вимог у цій частині.

Перевіркою також встановлено, що ФО-П ОСОБА_3 у порушення Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010р. №1025 , у гр.3 « Розмір отриманих доходів від здійснення діяльності» не відображав щоденно отримані суми доходу від здійснення діяльності, а лише сумарним підсумком за місяць та рік.

Крім того, підсумкові дані за рік по понесеним витратам та суми отриманого чистого доходу не відповідають даним, задекларованим у податкових деклараціях про майновий стан та доходи за 2011р., 2012р., 2013р.

Перевіркою повноти визначення валового доходу при звірці даних книг обліку доходів і витрат, виданих ДПІ у Московському районі м.Харкова на ім'я приватного підприємця, виписок банку, звітів РРО, відомостей, що надійшли з центральної бази даних ДРФО та декларацій про доходи встановлено, що ФО-П ОСОБА_3 до гр.З Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність « Розмір отриманих доходів від здійснення діяльності» відповідно до пояснення ФОП ОСОБА_3 та наданих документів не відносив дохід, отриманий на розрахунковий рахунок, а відносив дохід відповідно до першої події, яка відбулась раніше, а саме дата зарахування кошів від замовника послуг на банківський рахунок, або дати оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податків, відповідно до виданих податкових накладних.

Згідно з методичними рекомендаціями щодо проведення документальних перевірок самозайнятих осіб, документування виявлених порушень та оформлення їх результатів, у разі якщо фізичною особою - підприємцем від здійснення господарської діяльності задекларовано загальний оподатковуваний дохід, який перевищує документально підтверджену суму доходу, то для визначення чистого оподатковуваного доходу враховується загальний оподатковуваний дохід, відображений в його податковій декларації про майновий стан і доходи.

У зв'язку з вищевикладеним, перевіркою встановлено неналежне ведення обліку доходів та витрат.

Документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 п.44.6, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 44.3 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно зі ст. 44.6 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Статтею 121.1 Податкового кодексу України передбачено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

У судовому засіданні представник позивача повідомив, що не оскаржує вищезазначене порушення, виявлене перевіркою.

Таким чином, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.06.2014 на суму 510,00грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), що прийняте у зв'язку з порушенням податкового законодавства.

Перевіркою ФОП ОСОБА_3 також встановлено, що в порушення Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 №22-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.1.2010 за №1014/18309, у звіті за 2011-2012 роки ФОП ОСОБА_3 не вірно відображена сума чистого доходу за себе в розрізі місяців (графа 2 таблиця 1 додатка 5) за рахунок порушень, зазначених в п.п.2.1.2 розділу 2 акта перевірки (визначення оподатковуваного доходу податком на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності), а саме занижено оподаткований чистий дохід у липні 2011р. у сумі 15000,00грн, у квітні 2012р. у сумі 97825,23грн, у грудні 2013р. у сумі 209636,47грн.

Як наслідок, перевіркою встановлено порушення підпункту 2 пункту 1 статті 7, пп.3.11.25 п. 11.25 ст. 25 , п.3 ст.9 Закону України «Про збір та облік даного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI, що призвело до заниження нарахування єдиного соціального внеску у сумі 9025,01грн за 2011-2013 роки.

У зв'язку із зазначеним порушенням ДПІ у Московському районі м.Харкова складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 06.06.2014 на суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 9025,01грн; рішенням № від 26.06.2014 за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску - застосовано штрафні санкції в сумі 1148,23грн.

Щодо цих порушень, виявлених перевіркою, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Пунктом 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Суд зазначає, що встановлене перевіркою заниження ФОП ОСОБА_3 єдиного соціального внеску у сумі 9025,01грн грунтується на визначеному перевіркою оподатковуваному доході податком на доходи фізичних осіб, сума якого оскаржується позивачем до суду в цій справі.

Тому суд вважає передчасним надіслання ФОП ОСОБА_3 вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 06.06.2014 зі сплати єдиного внеску у сумі 9025,01грн та застосування рішенням № від 26.06.2014 за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску штрафних санкцій в сумі 1148,23грн.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 06.06.2014 зі сплати єдиного внеску у сумі 9025,01грн та рішення № від 26.06.2014 про застосування за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску штрафних санкцій в сумі 1148,23грн.

Як наслідок, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, а саме:

- про задоволення позовних вимог в частині скасування вимоги Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 06.06.2014 зі сплати єдиного внеску у сумі 9025,01грн; скасування рішення № від 26.06.2014 про застосування за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску штрафних санкцій в сумі 1148,23грн;

- про відмову в задоволенні позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.06.2014 з податку на доходи фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності на суму 56843,66грн у повному обсязі; скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.06.2014 з податку на додану вартість частково у сумі 44750,88грн; скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.06.2014 на суму 510,00грн.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Згідно з ч.2 ст.87 КАС України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з позивача на користь Державного бюджету України належить стягнути судовий збір в сумі 1805,04грн.

(Розрахунок судового збору: відмовлено у задоволенні майнових позовних вимог на суму 101480,07грн; 2029,60грн - судовий збір за майнові вимоги, у задоволенні яких відмовлено, (2% розміру майнових вимог); 224,56грн - сплачений позивачем судовий збір; 2029,60грн - 224,56грн = 1805,04грн - судовий збір до стягнення.)

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 94, 159-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій - задовольнити частково.

Скасувати вимогу Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 06.06.2014 зі сплати єдиного внеску у сумі 9025,01грн.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 26.06.2014 про застосування за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску штрафних санкцій на загальну суму 1148,23грн.

Відмовити у задоволенні позовних вимог в іншій частині.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (НОМЕР_2; АДРЕСА_1, 61121) на користь Державного бюджету України (рахунок 4011, одержувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м.Харкова Харківської області, код 37999628, банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в сумі 1805,04грн (одна тисяча вісімсот п"ять грн чотири коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанову складено 24.03.2015.

Суддя Р.В. Мельников