Справа № К/9991/60711/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2015р. м. Київ К/9991/60711/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Стародуба О.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Рівненського міського суду від 20 червня 2011 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання перерахувати та виплатити одноразову грошову допомогу,

в с т а н о в и л а :
У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому зазначав, що у вересні 2010 року його звільнено з військової служби за станом здоров`я та 02 лютого 2011 року перераховано одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням І групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. Посилаючись на те, що розмір грошового забезпечення, з якого обчислено допомогу не відповідає статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», просив суд зобов`язати відповідачів донарахувати та виплатити цю суму допомоги.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2011 року, позов задоволено: зобов`язано Міністерство оборони України провести перерахунок та виплату недоплаченої суми одноразової грошової допомоги з урахуванням надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії та надбавки за доступ до державної таємниці, а ІНФОРМАЦІЯ_2 перерахувати кошти на його рахунок.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, відповідачі ставлять питання про скасування судових рішень та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 28 вересня 2010 року йому було встановлено І групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, а 30 вересня 2010 року звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я.

На засіданні комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби 25 грудня 2010 року було прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 у розмірі 48 місячного грошового забезпечення в сумі 87 360 грн.

02 лютого 2011 року суму одноразової грошової допомоги було зараховано на розрахунковий рахунок позивача.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, районний суд, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачу під час проходження служби нараховувалися додаткові види грошового забезпечення, а тому відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він має право на їх врахування при обчисленні одноразової грошової допомоги.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, під-тримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Відповідно до частини другої статті 16 даного Закону у разі інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності військовослужбовцю виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 28 травня 2008 року № 499 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 цього Порядку одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), зокрема інвалідам I групи, у разі настання інвалідності в період проходження військової служби, у розмірі 48-місячного грошового забезпечення.

Абзацом п`ятим підпункту 4 пункту 2 Порядку передбачено, що для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, грошове забезпечення визначається за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби на день звільнення виходячи з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років.

Водночас частина друга статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» елементи грошового забезпечення визначає по-іншому: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Виходячи із визначених в частині четвертій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення складових грошового забезпечення при виплаті одноразової грошової допомоги слід застосовувати не Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, а Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який має вищу юридичну силу.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 04 березня 2014 року (справа № 21-31а14), від 15 квітня 2014 року (справа № 21-78а14), від 03 червня 2014 року (справа № 21-169а14).

Визначаючи складові грошового забезпечення для перерахунку розміру одноразової грошової допомоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правомірно виходив з того, що відповідачами не було враховано такі додаткові види грошового забезпечення як надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за таємність та премія, які були призначені позивачу під час проходження служби та при звільненні.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування та ухвалення нового судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду від 20 червня 2011 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2011 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ О.П. Стародуб /підпис/