Справа № 813/4284/14
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р. Справа № 876/1547/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» до Державної інспекції сільського господарства у Львівській області, державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Львівській області Мандія Анатолія Івановича про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до Державної інспекції сільського господарства у Львівській області, державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Львівській області Мандія Анатолія Івановича про визнання протиправними дій державного інспектора щодо складання акта перевірки № 59, № 60 від 06.02.2014 року та виданні приписів № 164, № 165, № 184 від 06.02.2014 року та визнання протиправними та скасування вказаних приписів.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що перевірка проведена Держсільгоспінспекцією у Львівській області здійснена з порушенням вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 року № 132. Зазначив, що відповідачем порушено строки скерування повідомлення про проведення перевірки; перевірено й інші земельні ділянки, власниками яких не є позивач; не повідомлено конкретну дату і час та об'єкт перевірки; перевірка проводилася без представника підприємства, а також без відповідних уповноважених осіб, оскільки перевірка також стосувалася і суміжних ділянок, що перебувають у користуванні Служби автомобільних доріг України або земельного користування сільських/міських рад. Вважає, що під час проведення перевірки необхідним було проведення спеціальних обмірів земельних ділянок ліцензованою землевпорядною організацією з конкретною прив'язкою до загальнодержавної системи координат земельної ділянки, а не на «око» чи рулеткою. Вказано, що такі дії призвели до безпідставних припущень відповідача про самовільне зайняття земельних ділянок та інших порушень земельного законодавства. Просив позов задоволити.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2015 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП». Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Держсільгоспінспекції у Львівській області №10 від 10.01.2014 року на підставі плану перевірок на І квартал 2014 року призначено проведення планової перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства АЗС «WOG» (ТзОВ «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП») м. Луцьк, вул. Кременчуцька, 38, зокрема земельних ділянок за адресою: Камянка-Бузький район, с. Сапіжанка, вул. В.Великого та смт. Запитів, вул. Київська, 201.

За результатами проведеної перевірки інспектором було складено акти перевірок № 59 та № 60, акт обстеження земельної ділянки №16 та 06.02.2014 року винесено приписи № 184, № 164 щодо усунення виявлених порушень земельного законодавства.

Як вбачається з актів перевірок дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 59 та № 60, а також акту обстеження земельної ділянки № 16, такі складені 06.02.2014 року.

06.02.2014 року державний інспектор видав відповідні приписи № 164 та № 184.

З актів перевірок вбачається, що представник керівника позивача Ткаченко В.В. відмовлявся підписувати документи, які оформлялись державним інспектором за результатами планової перевірки, про що інспектором відповідно до пункту 6.4 Порядку в актах № 59 та № 60 здійснено відповідний запис.

Актами перевірок встановлено, що інспектором Мандієм А.І. під час проведення перевірки позивач: 1) використовує земельну ділянку площею 0,6392 га в смт. Запитів відповідно до Витягу з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2013 року, виданого на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серії ЯД № 496367 виданому 04.07.2007 року, яка надана для будівництва та обслуговування АЗС. Встановлено, що відсутні межі вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно опису меж, вказаному у державному акті на право приватної власності на землю, чим порушено статті96, 103 Земельного кодексу України; 2) використовує земельну ділянку площею 0,5897 га в с. Сапіжанка по вул. В.Великого 89 відповідно до Витягу з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2013 року № 1479753, виданого на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія ЯД № 496369 виданому 04.07.2007 року, яка надана для будівництва та обслуговування АЗС. Встановлено, що відсутні межі вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно опису меж, вказаному у державному акті на право приватної власності на землю, чим порушено статті 96, 103 Земельного кодексу України; 3) самовільно зайнято земельну ділянку площею 0,0452 га із земель транспорту (придорожня смуга автодороги Київ-Чоп), яка використовується для бетонних площадок на яких розміщено інформацію стосовно АЗС, заїздів та виїздів до АЗС в с. Сапіжанка, чим порушено статті 125,126 Земельного кодексу України.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 КУпАП Держсільгоспінспекція України розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства у сфері використання та охорони земель, зокрема справи за статтею 53-1 КУпАП, яка передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

За таких обставин, держсільгоспінспекція самостійно встановлює наявність чи відсутність такого адміністративного правопорушення як самовільне зайняття земельної ділянки та винність особи у його вчиненні. Тому твердження позивача, про те що для встановлення вказаного порушення необхідним було проведення спеціальних обмірів земельних ділянок ліцензованою землевпорядною організацією, спростовуються наданими держсільгоспінспекції чинним законодавством повноваженнями.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб; перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків.

Перевіркою встановлено, що позивач використовує земельні ділянки в с. Сапіжанка та в смт. Запитів за відсутністю меж вказаних земельних ділянок в натурі (на місцевості) згідно опису меж, вказаному у державному акті на право приватної власності на землю.

Згідно ч. 1 статті 106 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Перевіркою встановлено, що позивачем самовільно зайнято земельну ділянку площею 0,0452 га із земель транспорту (придорожня смуга автодороги Київ-Чоп), яка використовується для бетонних площадок на яких розміщено інформацію стосовно АЗС, заїздів та виїздів до АЗС в с. Сапіжанка, чим порушено статті 125, 126 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, державним інспектором було здійснено збір матеріалів необхідних для проведення перевірки, шляхом внесення клопотань про надання інформації та документів необхідних для проведення перевірки.

Зокрема отримано інформацію зі Служби автомобільних доріг у Львівській області про перелік дозволів отриманих АЗК «WOG» для влаштування заїздів-виїздів, з якого вбачається, що дозволу на використання земельної ділянки в с. Сапіжанка Кам'янка-Бузького району у позивача немає.

За таких обставин, оскільки під час проведення перевірки було встановлено порушення земельного законодавства, то приписи державним інспектором сільського господарства Держсільгоспінспекції у Львівській області на думку судової колегії були видані правомірно.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Аналізуючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2015 року у справі №813/4284/14 - без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич