Справа № 816/555/15-а
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/555/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

суддів - Ясиновського І.Г. , Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шевченко О.С.,

позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - Дудника В.І., Чайки М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України про стягнення компенсації шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2015 року ОСОБА_2 /надалі - позивач; ОСОБА_2./ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України /надалі - відповідач/ про стягнення компенсації шкоди у розмірі 132475,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до абзацу другого пункту 5 Порядку здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов'язаної з виконанням ними службових обов'язків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 678 /надалі - Порядок № 678/, відповідач зобов'язаний виплатити позивачу компенсацію шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку, що стався з позивачем 03.06.2013 під час виконання службових обов'язків у розмірі 132475,92 грн.

03 квітня 2015 року до суду надійшли письмові заперечення проти позову, у яких відповідач просить відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що на момент встановлення позивачеві другої групи інвалідності - 18.05.2014 норми, на які посилається позивач, втратили чинність. Крім того, змінився механізм відшкодування державою шкоди, завданої посадовим особам митних органів /а.с. 78-81/.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом Полтавської митниці від 29.07.2013 № 222-к "Про звільнення працівників" ОСОБА_2 звільнено з посади головного інспектора з охорони праці, мобілізаційної роботи та цивільної оборони з 29.07.2013 відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, у зв'язку із скороченням штату та чисельності працівників Полтавської митниці, за згодою профспілкової організації митниці з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку відповідно до статті 44 Кодексу законів про працю /а.с. 51-55/.

27.09.2013 Полтавською митницею Міндоходів складено акт №2 форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом щодо ОСОБА_2, який стався 03.06.2013 о 4 год. 50 хв. /а.с. 19-22/.

02.06.2014 медико-соціальною (експертною) комісією /надалі - МСЕК/ складено довідку до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 198818, згідно якої ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності з 18.05.2014 до 01.06.2015 із зазначенням причини інвалідності - під час виконання службових обов'язків /а.с 23, 75/.

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві від 28.07.2014 №1623/1842/5 призначено потерпілому ОСОБА_2 одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності (код виплати 427, КЕКВ 2730.02) в сумі 70400,40 грн. /а.с. 50/.

Листом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві від 04.09.2014 вих. № 3105/03-09 позивача повідомлено про перерахування одноразової допомоги у зв'язку з стійкою втратою професійної працездатності у розмірі 70400,40 грн. /а.с. 76/.

ОСОБА_2 звернувся до прокурора м. Полтави з листом від 10.09.2014 з проханням надати документ, що засвідчує зв'язок інвалідності ОСОБА_2 з виконанням службових обов'язків /а.с. 25/.

Листом прокуратури міста Полтави від 18.09.2014 вих. №115/294-14 ОСОБА_2 було повідомлено, що прокуратурою міста Полтави перевірка за вказаною подією не проводилась, акти прокурорського реагування не вносились та запитувані відомості у прокуратурі міста Полтави відсутні /а.с. 27/.

Крім того, ОСОБА_2 звернувся до Міністерства юстиції України із заявою від 15.09.2014 про надання роз'яснення з питання, чи потрібен документ, що засвідчує зв'язок його інвалідності з виконанням службових обов'язків, якщо в графі "Причина інвалідності" довідки МСЕК вказано "Під час виконання службових обов'язків". А також в яких випадках і ким він повинен надаватися та який порядок його отримання /а.с. 26/.

Листом Міністерства юстиції України від 23.09.2014 № П-18126/15.3-15/7 ОСОБА_2 повідомлено про те, що його звернення переадресовано за належністю до Міністерства соціальної політики України для вирішення по суті /а.с. 28/.

Листом Міністерства соціальної політики України від 08.10.2014 вих. № 3079/0/18/14-зв позивача повідомлено про надіслання за належністю листа Міністерства юстиції стосовно звернення ОСОБА_2 щодо надання роз'яснень до Державної митної служби України /а. с. 30/.

Водночас, ОСОБА_2 звернувся до в.о. начальника Полтавської митниці Міндоходів із заявою від 23.09.2014, у якій просив виплатити компенсацію шкоди заподіяної внаслідок нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 під час виконання службових обов'язків 03.06.2013 відповідно до Порядку здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов'язаної з виконанням ними службових обов'язків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 678, до якої позивачем було додано: копію акта про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 від 27.09.2013 №2; копію довідки МСЕК про встановлення другої групи інвалідності від 02.06.2014 серії ААА №198818; довідку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань про проведені виплати у зв'язку з нещасним випадком від 04.09.2014 №3105/03-09; повідомлення прокуратури м. Полтави від 18.09.2014 №115-294-14 /а.с. 70-77/ .

Листом Полтавської митниці Міндоходів від 06.10.2014 № 03/1/06-3639 позивача повідомлено про прийняття заяви до розгляду та проінформовано, що відповідно до пункту 3 Порядку № 678, подані документи Полтавською митницею Міндоходів будуть направлені до Центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, про що заявника буде повідомлено додатково /а. с. 29/.

Листом Полтавської митниці Міндоходів від 21.10.2014 № 03/1/06-3807 ОСОБА_2 повідомлено про те, що подані ним документи Полтавською митницею Міндоходів направлені листом від 21.10.2014 №03/1/06-3806 до Державної фіскальної служби України /а.с. 31/.

Листом Державної фіскальної служби України від 30.10.2014 № 2744/П/99-99-03-07-14 позивача повідомлено, що Порядок здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов'язаної з виконанням ними службових обов'язків затверджено з метою реалізації статей 427, 431 Митного кодексу України від 11 липня 2002 року № 92-ІV, який на час отримання травми (03.06.2013) визнано таким, що втратив чинність, з 01.06.2012 /а.с. 32/.

У подальшому ОСОБА_2 звернувся до Державної фіскальної служби України із заявою від 16.12.2014, у якій просив розглянути надіслані Полтавською митницею документи, прийняти відповідне рішення згідно Порядку та повідомити позивача /а.с. 33/.

Листом Державної фіскальної служби України від 26.12.2014 №4567/П/99-99-03-05-14 ОСОБА_2 надано відповідь на звернення від 16.12.2014, у якому позивача повідомлено, що відповідь на попереднє звернення (лист Полтавської митниці Міндоходів від 21.10.2014 № 03/1/06-3806) в установлені законодавством строки листом від 30.10.2014 № 277/п/99-99-03-07-14 "Про розгляд звернення" надіслано на зазначену у зверненні адресу. А також проінформовано про те, що відповідно до пункту 3 висновку Міністерства юстиції України від 16.05.2012 постанову Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 678 слід визнати в установленому порядку такою, що втратила чинність, оскільки статтею 590 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VІ не передбачено повноважень Кабінету Міністрів України щодо затвердження Порядку здійснення компенсаційної шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов'язаної з виконанням ними службових обов'язків /а.с. 34-37/.

Із письмових пояснень відповідача встановлено, що лист від 30.10.2014 № 2744/П/99-99-03-07-14 складено за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 від 23.09.2014, а розбіжності у зазначенні вихідного номера листа Державної фіскальної служби України від 30.10.2014, яким надавалася відповідь на звернення ОСОБА_2 від 23.09.2014, зокрема: у листі Державної фіскальної служби України від 26.12.2014 № 4567/П/99-99-03-05-14 наявне посилання на лист Державної фіскальної служби України від 30.10.2014 вих. № 277/п/99-99-03-07-14, а до листа від 26.12.2014 додано лист Державної фіскальної служби України від 30.10.2014 вих. № 2744/п/99-99-03-07-14, - пояснюються технічною помилкою /а.с. 69/.

Позивач не погодився з відмовою відповідача у компенсації шкоди, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з Державної фіскальної служби України кошти в сумі 132475,92 грн.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 427 Митного кодексу України від 11.07.2002 № 92-IV /чинного до 01.06.2012/ держава гарантує посадовим особам митної служби України соціальний захист і матеріально-побутове забезпечення.

У разі загибелі, каліцтва або інвалідності внаслідок нещасного випадку, який стався з посадовою особою митної служби України під час виконання нею службових обов'язків, їй або її спадкоємцям здійснюється компенсаційна виплата в порядку, на умовах та у розмірах, визначених законодавством.

Згідно статті 431 Митного кодексу України від 11.07.2002 № 92-IV /чинного до 01.06.2012/ спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи відповідно до законодавства України компенсує працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій шкоду, заподіяну їм каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням службових обов'язків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 678 "Про затвердження Порядку здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов'язаної з виконанням ними службових обов'язків" з метою реалізації статей 427, 431 Митного кодексу України Кабінетом Міністрів України постановлено затвердити Порядок здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов'язаної з виконанням ними службових обов'язків /надалі - Порядок № 678/.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 678 цей Порядок визначає механізм, умови і розміри здійснення за рахунок Державного бюджету України компенсації шкоди в разі загибелі, інвалідності або іншого ушкодження здоров'я працівника митного органу, спеціалізованої митної установи чи організації, що сталися внаслідок нещасного випадку або були заподіяні йому умисно (далі - нещасний випадок) під час виконання чи були пов'язані з виконанням таким працівником службових обов'язків (далі - компенсація шкоди).

Підпунктом 2 пункту 5 Порядку № 678 передбачено, що компенсація шкоди постраждалому або його спадкоємцям виплачується у разі інвалідності - залежно від ступеня втрати працездатності при встановленні інвалідності як різниця між 5-річною для I групи, 4-річною - для II групи, 3-річною - для III групи середньомісячною заробітною платою (грошовим забезпеченням) постраждалого за останньою посадою на день нещасного випадку та сумою, виплаченою Фондом соціального страхування за цим нещасним випадком.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 678 Держмитслужба проводить виплату компенсації шкоди за рахунок та в межах коштів, передбачених у державному бюджеті на її утримання.

Разом з тим, 01.06.2012 набрав чинності Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень якого встановлено, що Закони України, акти Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті на виконання законів України з питань державної митної справи до набрання чинності цим Кодексом, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів з питань державної митної справи (у тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

При цьому, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 590 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI /у редакції, чинній до 11.08.2013/ було передбачено, що у разі загибелі, каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я внаслідок нещасного випадку, який стався з посадовою особою чи іншим працівником митної служби України під час виконання ним службових (трудових) обов'язків або у зв'язку з їх виконанням, йому або його спадкоємцям центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, здійснює компенсаційну виплату в таких розмірах: у разі інвалідності - залежно від ступеня втрати працездатності при встановленні інвалідності як різниця між 5-річною для I групи, 4-річною - для II групи, 3-річною - для III групи середньомісячною заробітною платою постраждалого за останньою посадою на день нещасного випадку та сумою, виплаченою органами соціального страхування за цим нещасним випадком.

Однак, пунктом 65 Закону України від 04.07.2013 № 405-VII "Про внесення змін до Митного кодексу України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" /чинного з 11.08.2013/ статтю 590 викладено у такій редакції:

"Стаття 590. Відшкодування державою шкоди, завданої посадовим особам органів доходів і зборів

1. Працівники органів доходів і зборів підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності, у порядку, встановленому законом.

2. У разі загибелі посадової особи органів доходів і зборів у зв'язку з виконанням службових обов'язків сім'ї загиблого або особам, які перебували на його утриманні, виплачується одноразова допомога в розмірі десятирічної заробітної плати загиблого за його останньою посадою, яку він обіймав, за рахунок коштів державного бюджету з подальшим стягненням цієї суми з винних осіб.

3. У разі заподіяння посадовій особі органів доходів і зборів тяжких тілесних ушкоджень під час виконання службових обов'язків, що перешкоджають зайняттю професійною діяльністю, їй виплачується одноразова допомога у розмірі п'ятирічної заробітної плати за останньою посадою за рахунок коштів державного бюджету з подальшим стягненням цієї суми з винних осіб.

4. У разі заподіяння посадовій особі органів доходів і зборів легких чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень під час виконання нею службових обов'язків такій особі виплачується одноразова допомога в розмірі однорічної заробітної плати за останньою посадою за рахунок коштів державного бюджету з подальшим стягненням цієї суми з винних осіб.

5. Рішення про виплату одноразової допомоги приймається комісією органу доходів і зборів за місцем роботи потерпілого у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на підставі обвинувального вироку суду або постанови слідчих органів чи прокурора про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

6. Шкода, завдана майну посадової особи органів доходів і зборів або членів її сім'ї у зв'язку з виконанням нею службових обов'язків, відшкодовується в повному обсязі за рахунок коштів державного бюджету з подальшим стягненням цієї суми з винних осіб.

7. Відшкодування шкоди, завданої майну посадової особи органів доходів і зборів або членів її сім'ї, проводиться на підставі рішення суду.

8. Для обліку фактичних витрат, пов'язаних з виплатою сум одноразової допомоги та відшкодуванням шкоди, завданої майну посадових осіб органів доходів і зборів або членів їх сімей, для органів доходів і зборів в установах банків відкриваються спеціальні рахунки".

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності лише з 18.05.2014 /а.с. 23, 49/.

Отже, станом на час дії статті 590 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI /у редакції, чинній до 11.08.2013/ позивач не набув права на компенсаційну виплату, оскільки ОСОБА_2 станом на 11.08.2013 не була встановлена відповідна група інвалідності, зі встановленням якої законодавець пов'язував виникнення права на компенсаційну виплату у разі загибелі, каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я внаслідок нещасного випадку, який стався з посадовою особою чи іншим працівником митної служби України під час виконання ним службових (трудових) обов'язків або у зв'язку з їх виконанням.

Натомість, відповідно до статті 590 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI у редакції Закону України від 10.04.2014 № 1201-VII "Про внесення змін до Митного кодексу України", який набрав чинності 26.04.2014, працівники органів доходів і зборів підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

У разі загибелі посадової особи органів доходів і зборів у зв'язку з виконанням службових обов'язків сім'ї загиблого або особам, які перебували на його утриманні, виплачується одноразова допомога в розмірі десятирічної заробітної плати загиблого за його останньою посадою, яку він обіймав, за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків з подальшим стягненням цієї суми з винних осіб.

У разі заподіяння посадовій особі органів доходів і зборів тяжких тілесних ушкоджень під час виконання службових обов'язків, що перешкоджають зайняттю професійною діяльністю, їй виплачується одноразова допомога у розмірі п'ятирічної заробітної плати за останньою посадою за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків з подальшим стягненням цієї суми з винних осіб.

У разі заподіяння посадовій особі органів доходів і зборів легких чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень під час виконання нею службових обов'язків такій особі виплачується одноразова допомога в розмірі однорічної заробітної плати за останньою посадою за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків з подальшим стягненням цієї суми з винних осіб.

Шкода, завдана майну посадової особи органів доходів і зборів або членів її сім'ї у зв'язку з виконанням нею службових обов'язків, відшкодовується в повному обсязі за рахунок коштів державного бюджету з подальшим стягненням цієї суми з винних осіб.

Відшкодування шкоди, завданої майну посадової особи органів доходів і зборів або членів її сім'ї, проводиться на підставі рішення суду.

Для обліку фактичних витрат, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, завданої майну посадових осіб органів доходів і зборів або членів їх сімей, для органів доходів і зборів в установах банків відкриваються спеціальні рахунки.

Отже, на час встановлення позивачу інвалідності - з 18.05.2014, приписи Порядку здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов'язаної з виконанням ними службових обов'язків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 678, суперечили приписам статті 590 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який є нормативно-правовим актом вищої юридичної сили.

Згідно з положеннями частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що оскільки Порядок здійснення компенсації шкоди, заподіяної працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій під час виконання або пов'язаної з виконанням ними службових обов'язків, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 678, суперечить статті 590 Митного кодексу України у редакції Закону України від 10.04.2014 № 1201-VII "Про внесення змін до Митного кодексу України", який набрав чинності 26.04.2014, Порядок № 678 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Водночас, статтею 590 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI / у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/ передбачено відшкодування державною шкоди, заподіяної посадовим особам органів доходів і зборів, зокрема, у разі заподіяння посадовій особі органів доходів і зборів тілесних ушкоджень, за виключно рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків з подальшим стягненням цієї суми з винних осіб.

Отже, Митним кодексом України /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/ не встановлено обов'язку відповідача здійснювати будь-які компенсаційні виплати, у тому числі, за рахунок будь-яких інших джерел, крім Фонду соціального страхування від нещасних випадків з подальшим стягненням цієї суми з винних осіб.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмова Державної фіскальної служби України позивачу у компенсації шкоди ґрунтується на нормах Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, а тому є правомірною.

Отже, позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України про стягнення компенсації шкоди - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2015 року.

Головуючий суддя С.С. Сич
суддя суддя І.Г. Ясиновський М.В. Довгопол