Справа № 0547/205/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2015р. м. Київ К/800/26619/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 01 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Старобешівського бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ), реєстраційної служби Старобешівського районного управління юстиції, за участю третіх осіб, які не заявляються самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 (третя особа-1), ОСОБА_4 (третя особа-2) про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся з позовом про: визнання незаконними дій щодо реєстрації права власності на 94/100 частини нежилої будівлі по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3; визнання незаконною бездіяльності посадових осіб БТІ щодо невнесення відомостей до Державного реєстру прав постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.12.2011 року; поновлення реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_4; зобов'язання вчинити дії у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та визнання бездіяльності щодо ненадання відповідей на звернення ОСОБА_2 та зобов'язання надати такі відповіді на звернення від 21.12.2011 року та 09.02.2012 року. Крім того в подальшому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив зобов'язати реєстраційну службу усунути допущені порушення та привести записи в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно з урахуванням постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року у справі №2а-6362/2011, поновити реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно за ОСОБА_4

Поданий позов мотивував тим, що згідно нотаріального договору іпотеки, укладеному з третьою особою-2, вказана нерухомість була передана в іпотеку позивачу та зареєстровано обтяження. БТІ було перереєстровано з третьої особи-2 на третю особу-1 право власності на вказане нерухоме майно, що знаходилось в іпотеці позивача, на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасовано постановою апеляційної інстанції. Однак в порушення вимог закону відповідачем не внесено до Державного реєстру прав відновлення запису про реєстрацію права власності за третьою особою-2.

Постановою Старобешівського районного суду Донецької області від 01 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2013 року, відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішенням, позивач звернувся з касаційною скаргою, у якій, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 25.09.2007 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Новосвітської селищної ради про визнання права власності на нежитлову будівлю, за ОСОБА_3 визнано право власності на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1. На підставі вказаного рішення за ОСОБА_3 зареєстровано 04.11.2008 року право приватної власності на 1/1 частки.

Рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 10.02.2009 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення права власності за ОСОБА_4 визнано право власності на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_2. На підставі рішення суду 23.04.2009 року зареєстровано право власності за ОСОБА_4 на 1/1 частки.

Рішеннями Старобешівського районного суду від 10.11.2009 року та додатковим від 16.03.2010 року визнано дійсним договір купівлі - продажу від 03.08.2009 року укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, визнано право власності за ОСОБА_6 на частину нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_2, частка якої складає 9/100 ідеальної долі. На підставі цих рішень за ОСОБА_6 зареєстроване право власності на 9/100 зазначеної вище будівлі.

24 червня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки. 10 серпня 2010 року були внесені до договору Іпотеки від 24.06.2010 року відповідно до яких забезпечувалась вимога іпотекодержателя, що випливає із зміненого договору про грошову позику від 10 серпня 2010. Предметом іпотеки за вказаними договорами є 85/100 ідеальної частки нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 391,40 кв.м.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 11 серпня 2011 року рішення Старобешівського районного суду від 10 лютого 2009 року на підставі якого зареєстровано право власності за ОСОБА_4 скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 21.06.2011 року рішення Старобешівського районного суду від 10 листопада 2009 року і додаткове рішення від 16 березня 2010 року, на підставі якого зареєстроване право власності за ОСОБА_6 скасовано, в задоволені позову ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та встановлення права власності до ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 09.09.2011 року в справі №2а-6362/2011 за позовом ОСОБА_3 до Старобешівського БТІ про скасування рішення реєстратора за зобов'язання вчинити певні дії задоволено адміністративний позов позивача, скасовано рішення Старобешівського БТІ про відмову в державній реєстрації прав ОСОБА_3, та зобов'язано відповідача провести реєстрацію права власності 94/100 частки нежитлової будівлі, розташованої за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 на підставі рішення Старобешівського районного суду Донецької області від 25.09.2007 року.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року постанова Старобешівського районного суду від 09.09.2011 року скасована, та прийнято нову постанову, відповідно до якої у задоволенні позову ОСОБА_3 до Старобешівського БТІ про скасування рішення реєстратора та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Рішенням реєстратора Старобешівського БТІ від 13 січня 2012 року на підставі п.3.8. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002, п. 3.2.4 наказу Міністерства юстиції №7/5від 28.01.2003 року «Про затвердження порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно» та постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року у справі №2а-6362/2011 проведено закриття запису про право власності ОСОБА_3 на 94/100 частки нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1, право власності за яким за вищезазначену частку було зареєстровано на підставі рішення Старобешівського районного суду від 25.09. 2007 року та постанови Старобешівського районного суду від 09.09.2011 року за ОСОБА_3 №2а-6362/2011.

Згідно пункту 1.4 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р., чинного на момент виникнення спірних правовідносин, оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

Відповідно до п.2.1. Положення для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1, разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлюючі документи (додаток 1 до Тимчасового положення), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

На підставі пп. 3.5.4, 3.5.5 п.3.5. Положення реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо, зокрема, подані документи не відповідають вимогам, установленим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; заявлене право вже зареєстроване.

Згідно п.п.3.8 Положення державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Реєстратору БТІ забороняється тлумачити права або самостійно вносити зміни до відомостей про заявлені права.

Відповідно до п.10 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно (додаток 2 до Тимчасового положення) таким документом є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Враховуючи зазначене судами попередніх інстанцій зроблено вірний висновок про правомірність дій Старобешівського БТІ під час виконання постанови Старобешівського районного суду Донецької області від 09.09.2011 року, якою було зобов'язано відповідача провести реєстрацію права власності 94/100 частки нежитлової будівлі, розташованої за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 на підставі рішення від 25.09. 2007 року, а потім постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно матеріалів реєстраційної справи (станом на 13 січня 2012 року) Старобешівським БТІ встановлено, що єдиним власником, відповідно до Реєстру прав власності на нерухоме майно є ОСОБА_7 (частка власності 6/100)- підстава власності : договір купівлі-продажу від 21.05.2010 року.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи касаційної скарги про невиконання відповідачем постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року, оскільки внаслідок виконання зазначеної постанови на думку позивача повинна бути поновлена реєстрація права власності на зазначене нерухоме майно за ОСОБА_4 Відповідно до п. 3.8. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Реєстратору БТІ забороняється тлумачити права або самостійно вносити зміни до відомостей про заявлені права.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що в матеріалах справі відсутні докази реєстрації обтяження у Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів зазначеного нерухомого майна.

Стосовно вимог щодо зобов'язання реєстратора усунути порушення та привести записи у Реєстрі прав власності у відповідність із вимогами закону за ОСОБА_4 на 85/100 ідеальної частки колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав.

Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав (ч.1 ст.10 Закону). Вказані відомості державний реєстратор вносить до Державного реєстру прав під час проведення державної реєстрації прав відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 №1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Пунктом 7 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011 № 703 передбачено, що для проведення державної реєстрації прав заявник подає заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5 визначено Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Оскільки станом на 28.03.2013 року заява щодо державної реєстрації прав на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_2 до державного реєстратора Старобешівського районного управління юстиції, позивачем не подавалась, тому записи в Державному реєстрі речових прав відсутні (ДРРП).

Пунктами 1, 3 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно (РПВН), Єдиного реєстру заборон відчуження OHM (ЄРЗВ), Державного реєстру іпотек (ДРІ) та Державного реєстру обтяжень рухомого майна (ДРОР), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012 чітко визначено процедуру використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно тільки для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію прав власності під час проведення державної реєстрації прав у ДРРП. Перенесення записів з РПВН до ДРРП та внесення змін до записів в РПВН у вищезазначеному наказі не передбачено. Враховуючи викладене, усунути недоліки, привести записи у відповідність, поновити реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за будь-яким суб'єктом, реєстраційна служба Старобешівського РУЮ та Головного управління юстиції в Донецькій області, не має повноважень, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість вимог позивача в цій частині.

Щодо зобов'язання відповідача надати відповіді на його звернення, то судами було встановлено, що такі відповіді були надані.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 222, 223, 224, 230, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 01 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець