Справа № 2а-5126/11/1370
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року № 2а-5126/11/1370

о 16 год., 06 хв. м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Саковець Б.П., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом Колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж», представник - Іськів Н.П.
до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у львівській області, представник - Шиба А.І.,
про визнання недійсними податкових повідомлень - рішень

Позивач - Колективне виробниче підприємство «Енергомонтаж» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у львівській області у якому з врахуванням уточнень до позовних вимог просив визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення № /4/30070, № /4/30072, № /4/30071 від 01.12.2010 року, № /0/17403 від 27.07.2010 року.

06.04.2015 року ухвалою суду проведено заміну відповідача правонаступником ДПІ у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки актів перевірки є необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки позивачем у повному обсязі надано відповідачу до перевірки належним чином складені первинні документи, які підтверджують реальність здійснення ним господарських операцій. Відтак, вказане підтверджує право позивача на податковий кредит. Крім цього, позивач зазначає, що у відповідності до ст. 72 КАС України, судовими рішення (ухвалою ВАС України від 15.10.2013 року та постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2013 року), які набрали законної сили, встановлено обставини щодо протиправності висновків податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства, що у свою чергу, спростовує висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства у даній справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду додаткові пояснення та письмові докази, просила суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, що перевіркою позивача правомірно встановлено порушення податкового законодавства. Відповідачем правомірно зменшено суму бюджетного відшкодування та визначено суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечення підтримав, надав додаткові пояснення та докази, просив суд в задоволені позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

16.06.2010 року відповідачем проведено невиїзну позапланову перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів за квітень 2010 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларуються в січень 2010 року. За результатами проведеної перевірки складено акт № 308/23-4/01018671.

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п.п. 7.7.1., п. 7.7. п.п. 7.7.2 п.7.7. ст. 7 ЗУ від 03.04.1997р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (із змінами та доповненнями), пп. 17.1.3. п. 17.1. ст. 17 ЗУ від 21.12.2000№ 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та бюджетами та державними цільовими фондами» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2010 року на 83790,00 грн.

01.12.2010 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення за №/4/30072, яким згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед б'юджетними та державними цільовими фондами» на піставі акта перервірки № 308/23-4/01018671 від 13.06.2010 року та рішення ДПІ у м. Львові від 18.11.2010 року № 22253/10/25-005/325,326 встановлено порушення п.п. 7.7.1., п. 7.7. п.п. 7.7.2 п.7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (із змінами та доповненнями), пп. 17.1.3. п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та бюджетами та державними цільовими фондами» у зв'язку з чим позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість усього 39700,80 грн., в тому числі за основний платіж - 33084,00 грн., та штрафні (фінансові) санкції - 6616,80 грн.

01.12.2010 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення за №/4/30070 яким згідно з підпунктами «б» «в» підпункту 4.2.2. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед б'юджетними та державними цільовими фондами» на піставі акта перервірки № 308/23-4/01018671 від 13.06.2010 року та рішення ДПІ у м. Львові від 18.11.2010 року № 22253/10/25-005/325,326 встановлено порушення п.п. 7.7.1., п. 7.7. п.п. 7.7.2 п.7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (із змінами та доповненнями), пп. 17.1.3. п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та бюджетами та державними цільовими фондами» зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступнихперіодів) з податку на додану вартість у розмірі 83790,00 грн.

15.07.2010 року відповідачем проведено невиїзну позапланову перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів за травень 2010 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларуються в січень 2010 року. За результатами проведеної перевірки складено акт № 392/23-4/01018671.

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п.п. 7.7.1., п. 7.7. п.п. 7.7.2 п.7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», із змінами та доповненнями, пп. 17.1.3. п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та бюджетами та державними цільовими фондами», із змінами та доповненнями, завищено заявлену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2010 року на 131575,00 грн.

27.07.2010 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення за № /0/17403, яким згідно з підпунктом «б», «в» підпункту 4.2.2. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами» на підставі акта перевірки № 392/23-4/01018671 від 15.07.2010 року встановлено порушення п.п. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7, п.п. 7.7.2 п.7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» у зв'язку з чим позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ за травень 2010 року у розмірі 131575,00 грн.

01.12.2010 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення за №/4/30071 яким згідно з підпунктами «б» «в» підпункту 4.2.2. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами» на підставі акта перевірки № 392/23-4/01018671 від 15.07.2010 року та рішення ДПІ у м. Львові від 18.11.2010 року № 22253/10/25-005/325,326 встановлено порушення п.п. 7.7.1., п. 7.7. п.п. 7.7.2 п.7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (із змінами та доповненнями), пп. 17.1.3. п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та бюджетами та державними цільовими фондами» зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступнихперіодів) з податку на додану вартість у розмірі 61430,92 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997 року із змінами і доповненнями (в редакції, чинній на виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами» № 2181-III від 21.12.2000 року із змінами і доповненнями (в редакції, чинній на виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 року із змінами і доповненнями, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п. 7.7.1. п.7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно п.п 7.7.5. п. 7.7. ст. 7 цьго ж Закону, протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Згідно п.п. 17.1.3. 17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та бюджетами та державними цільовими фондами», у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б» підпункту 4.2.2. пункту 4.2. статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 2 ст. 3 цього ж Закону, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч. 1 ст. 9 цього ж Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2012 року по справі № 2а-2466/11/1370 за позовом Колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж» до ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень у задоволенні позову відмовлено повністю. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2012 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2012 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено повністю. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.10.2013 року по справі № К9991/49679/12 постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2012 року залишено без змін.

Вказаною ухвалою встановлено: «На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення рішення № /0/10971/10/23-2 від 17.05.2010 р., яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 148 271,90 грн., у тому числі основний платіж - 108 367,00 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 39904,90 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що реальність господарських операцій позивача (Колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж») з ТОВ «Леорд Плюс-К» підтверджена належно складеними: договором поставки № 13-08/09 від 13.08.2009 року з додатковим договором та специфікаціями; видатковими накладними за грудень 2009 року; податковими накладними за грудень 2009 року; заявками до договору поставки № 13-08/09 від 13.08.2009 року; накладними на внутрішнє переміщення за грудень 2009 року; банківськими виписками та платіжними дорученнями про оплату товару згідно договору поставки № 13-08/09 від 13.08.2009 року; подорожніми листами автомобіля без опису вантажу. Також судом апеляційної інстанції встановлено, що з наказу № 1-к від 17.09.2008 року вбачається, що директором ТОВ «Леорд Плюс-К» з правом першого підпису документів та представництва інтересів без доручення є Горюнов С.В.

Оспорюваний правочин, у відповідності до вимог ст. 241 ЦК України, був схвалений позивачем, підтвердженням цього є: передача матеріальних цінностей, підписання актів звіряння розрахунків, прийняття оплати.

При цьому суд касаційної інстанції зазначає, що відповідність документального підтвердження сплати податку на додану вартість попереднім постачальниками у ланцюгу постачання товару не впливає на право позивача (покупця) на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого ПДВ при придбанні товару та заявлення до бюджетного відшкодування від'ємного значення з ПДВ, оскільки Закону України «Про податок на додану вартість» не ставив таке право платника ПДВ в залежність від отримання документального підтвердження щодо належного виконання постачальниками у ланцюгу постачання своїх податкових зобов'язань та сплати ними сум податків до державного бюджету. Покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, за умови необізнаності щодо неї.

З врахуванням вищенаведеного, суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що позивачем правомірно здійснено формування податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних.»

Також постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2013 року по справі № 2а-7221/11/1370 за позовом Колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж» до ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 23.04.2014 року, позов задоволено повністю, визнано протиправним і скасовано податкові повідомлення - рішення № /0/25895/23-1 від 26.10.2010 року та № /4/32198/23-4 від 23.12.2010 року.

Вказаною постановою встановлено: «ДПІ у Личаківському районі проведено невиїзну позапланову документальну перевірку КВП «Енергомонтаж» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів за червень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в січні 2010 року за результатами якої було складено акт від 13 жовтня 2010 року № 534/23-4/01018671 «Про результати невиїзної позапланової перевірки КВП «Енергомонтаж». ДПІ у Личаківському районі м.Львова в період з 21.04.2010 року по 27.04.2010 року проведено позапланову виїзну перевірку колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж», про що складено Акт № 219/23-2/01018671 від 30.04.2010 року про результати позапланової виїзної перевірки з питань правомірності відображення в податковій декларації з ПДВ за лютий 2010 року залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

КВП «Енергомонтаж» згідно з поданою до ДПІ у Личаківському районі м. Львів декларацією з ПДВ та розрахунком сум бюджетного відшкодування за червень 2010 року задекларувало залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за врахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду - 72209 гривень. Частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) - 72209 гривень. Сума, що підлягає відшкодуванню (у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів) - 72209 гривень.

Бюджетне відшкодування залежить від правомірності формування платником податків податкового кредиту, отже при перевірці правильності його визначення слід враховувати вимоги пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 №168-97-ВР, відповідно до яких податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

На підтвердження дотримання вимог п. п. 7.4.1., п. п. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» стосовно господарських відносин з контрагентом ТОВ «Леорд Плюс-К» позивачем надано копії: договору поставки № 13-08/09 від 13.08.2009 року з додатковими договорами; видаткових накладних за грудень 2009 року; податкових накладних за грудень 2009 року; акти приймання - виконаних підрядних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт; банківських виписок та платіжних доручень про оплату товару згідно договору поставки № 13-08/09 від 13.08.2009 року.

У відповідності до пп. 5.2.3, п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», встановлено, що заява про перегляд рішення контролюючого органу, подана із дотриманням строків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту, зупиняє виконання платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні, на строк від дня подання такої заяви до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума податкового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Виходячи з вищенаведеної норми, позивач мав право відобразити в декларації з ПДВ за відповідний період результати саме документальної перевірки тільки в тому випадку, якщо сума податкового зобов'язання, яка була донарахована за наслідками перевірки, вважалась узгодженою, тобто у позивача виник податковий борг.

Оскільки Закон України «Про податок на додану вартість» не забороняє облік таких сум в наступних податкових періодах, то платник податків вправі зменшити на цю суму податкового зобов'язання в наступному податковому періоді, чим і скористався. У зв'язку з чим прийнятті спірні рішення відповідача є протиправними і підлягають скасуванню.»

Обставини встановлені у вищезазначених судових рішеннях підтверджують обґрунтування позовних вимог щодо протиправності прийняття спірних податкових повідомлень - рішень № /4/30070, № /4/30072, № /4/30071 від 01.12.2010 року, № /0/17403 від 27.07.2010 року, якими зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ та визначено позивачу грошове зобов'язання та штрафні санкції по господарських операціях позивача із контрагентами - ТОВ «Леорд Плюс-К», ПП «Аргоенергоінвест», ТОВ «Алдекс», ТОВ «Маст-Опт» та спростовують висновки податкового органу викладені в актах перевірки щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства.

З цих же підстав судом не враховуються заперечення відповідача по даній справі, оскільки жодним чином не спростовують вищевказаних встановлених фактичних обставин.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем зроблено не було.

З огляду на припис зазначеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків відмовлено у наданні податкових вигод, зокрема, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов'язання, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги Колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж» до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у львівській області про скасування податковх повідомлень - рішення, підлягають задоволенню повністю.

Суд присуджує з Державного бюджету України, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, всі здійснені стороною, яка не є суб'єктом владних повноважень, та документально підтверджені судові витрати, на користь якої ухвалене судове рішення.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області № /4/30070, № /4/30071, № /4/30072 від 01.12.2010 року, № /0/17403 від 27.07.2010 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж» (, вул. Архипенка, 11/15, м. Львів) 3,40 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 14.04.2015 року.

Суддя Гавдик З.В.