Справа № 2-а-5910/11
Суддя: Прихожанов О. В.
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5910/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2011 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прихожанова О.В. розглянувши у скорченому провадженні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (надалі відповідач або пенсійний фонд), в якому просив визнати неправомірною відмову у здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 50,54 , ч.3 ст. 67 ЗУ Про статус та соціальний захист прав громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита зобовязати здійснити перерахунок пенсії основної та додаткової із розрахунку шести мінімальних пенсій за віком та 50% мінімальної пенсії за віком по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інваліду третьої групи 1 категорії, починаючи з часу постанови на пенсійний облік та до виникнення права на перерахунок.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він має статус особи , яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, з 1992 року є інвалідом 3 групи . Відповідно до ст.50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає право на отримання пенсії в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком по 3 групі інвалідності. Відповідно до ст. 50 вказаного Закону, особам віднесеним до 1 категорії , призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема інвалідам 3 групи - 50 % мінімальної пенсії за віком. Вказав на те, що отримує пенсію в значно меншому розмірі, ніж встановлено законами.

У вересні 2011 року звертався до відповідача з проханням про перерахунок пенсії, але отримав відмову.

Вважає, що відповідач, керуючись не нормами законів, а підзаконними актами невірно нарахував та встановив йому розмір пенсії гарантованої державою. Наполягає на перерахунку та сплаті сум пенсій.

На адресу суду не надійшло письмове заперечення відповідача проти заявлених позовних вимог, тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини , суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Предметом судового розгляду є правовідносини, що пов'язані з забезпеченням соціального захисту громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Судом встановлено, позивач внаслідок захворювання , пов'язаного з виконанням робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції у 1986 році, з 23 березня 1992 року визнаний інвалідом 3 групи та належить до першої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому позивач звернувся до управління Пенсійного Фонду у Жовтневому районі в місті ОСОБА_2, де перебуває на обліку як пенсіонер, що отримує пенсію по інвалідності від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС, про підтверджується відповідним розпорядженням, із заявою про нарахування державної та додаткової пенсії у розмірах, встановлених статтями 50 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але в проведенні перерахунку йому було відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу виплачується основна пенсія у розмірі не нижче 980 грн, щомісячна додаткова пенсія встановлюється у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Так, відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право і соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасові втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиної порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені Законі України від 28 лютого 1991 року Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Нормами статті 49 Закону України Про соціальний статус і захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипередбачено пенсії особам , віднесеним до 1,2,3,4 категорії у вигляді : а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю , яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиособам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами третьої групи , призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю , у розмірі 50% відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 групи , щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. Статтею 50 названого Закону визначено, що особам віднесеним до категорії першої призначається щомісячна додаткова пенсія: для інвалідів третьої групи у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору , крім того, це право гарантується ч.2 ст. 46 Конституції України.

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку пенсійні органи, і несе обов'язок по своєчасній та повній виплаті пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людиниє джерелом права, свідчить про те. що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обов'язків ( справа Качкопроти України, рішення від 08.11.2005р.).

Наявність права у позивача щодо отримання пенсії у розмірах, які визначені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиє визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають частина перша статті 50 та частина четверта статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не Постанова Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002р., яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Зі статей 50 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивбачається, що при визначенні розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю , за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до частини третьої статті 67 названого Закону, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннямінімальний розмір пенсій за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

При вирішенні даного спору суд виходить із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, тому при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених ст.ст. 50,54 Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність , установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого

визначається мінімальний розмір пенсій за віком. Положення ч.3 ст. 28 Закону №1058-IV не є перешкодою для застосування зазначеної величини ( мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат , оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком , крім передбаченого ч. 1 цієї статті.

На звернення позивача щодо перерахунку розміру основної та додаткової пенсії, листами повідомлено, що пенсії призначені у встановлених розмірах у відповідності до діючого законодавства. Проте відповідного рішення про перерахунок чи про відмову в перерахунку розміру пенсії відповідачем прийнято не було, тому суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність відповідача огляду на положення ст. ст. 21,105,162 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяні незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норму права , яка регулює спірні правовідносини , суд визнає такі дії незаконними та зобов'язує відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

Згідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи протиправність дій відповідача, з метою захисту прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд приходить до висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу державної пенсії та додаткової пенсії у розмірах, передбачених ст.ст. 50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивиходячи з розміру мінімальної пенсії за віком , визначеного відповідно до ст. 28 Закону України № 1058-ІV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням виплачених сум у цей період по час винесення постанови.

Відповідно до вимог частини 2 статті 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне конкретніше сформулювати резолютивну частину постанови з метою можливості її виконання у подальшому.

Керуючись ст.3, ч.2 ст.19, ч.2 ст. 46, ч.3 ст.51 Конституції України ст.ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Постановою Кабінету Міністрів України № 342 від 19.03.1996 року, зі змінами та доповненнями 26.07.1996р., 03.01.2002р., 27.08.2003р.,Рішенням Конституційного суду України № брп/2007 від 09.07.2007 року, Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 р., Рішенням Конституційного Суду України №19-рп/2010 від 09.09.2010 року, Законом України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 ріквід 14.06.2011 року, Постановою Кабінету Міністрів України Про встановленні деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджетувід 06.07.2011 р №745, ст.ст. 8-12, 69, 71, 94, 158 - 163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії , як особі, яка віднесена до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірах , менших ніж передбачено ст.ст. 50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період з 20 березня 2011 року по час винесення постанови - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії з 20 березня 2011 року у відповідності з вимогами п.4 ст.54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи п.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в розмірі шести мінімальних пенсій за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, як особі, яка віднесена до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі встановленому ст..50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи- згідно статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивиходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 20 березня 2011 року по 22 липня 2011 року включно з урахуванням сум, виплачених у цей період.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду підлягає негайному виконанню, за заявою особи, на користь якої воно ухвалено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя:

ОСОБА_3