Справа № 2а/1770/2690/11
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2015р. м. Київ К/9991/76911/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівне

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 26.07.2011

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2011

у справі № 2а/1770/2690/2011

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м. Рівне

про скасування податкової застави, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.07.2011, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2011, позов задоволено повністю. Зобов'язану ДПІ в м. Рівне вжити заходів щодо припинення податкової застави рухомого майна ОСОБА_2, зареєстрованої в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 03.02.2011 № 10789428.

ДПІ у м. Рівне подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення ухвали нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права: п. 59.1, п. 59.3 ст. 59, п. 88.1 ст. 88, п. 89.1, п. 89.8 ст. 89 Податкового кодексу України, ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДПІ у м. Рівне виставлено податкову вимогу від 27.01.2011 № 253 про сплату узгодженого податкового зобов'язання зі сплати єдиного податку, строк сплати якого закінчився 20.01.2014.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 03.02.2011 № 10789428 активи позивачки включено до податкової застави на підставі п.п. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з відсутності у позивачки податкового боргу.

При перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, правової оцінки встановлених судами обставин суд касаційної інстанції виходить з такого.

Підпункт 14.1.55 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (чинного на час виникнення спірних відносин) податкову заставу визначає як спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 88.1 та 88.2 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Пунктом 89.1 статті 89 Податкового кодексу України визначено підстави виникнення права на податкову заставу, зокрема абзацом 1 підпункту 89.1.1 вказаної статті передбачено, що право податкової застави виникає в разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Системний аналіз наведених норм Закону дає підстави для висновку, що податкова застава є способом забезпечення виконання обов'язку зі сплати грошових зобов'язань, при її застосуванні обмежуються права платника податків щодо розпорядження власним майном.

Обов'язковою умовою для виникнення права податкової застави є наявність у платника податків податкового боргу та наявність будь-якої з обставин, визначених пунктом 89.1 статті 89 Податкового кодексу України.

За умови відсутності у позивача податкового боргу обтяження його активів податковою заставою суперечить сутності останньої.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

У відповідності до п. 57.5 ст. 57 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків повинні сплачувати податки і збори, що встановлені цим Кодексом, через установи банків та поштові відділення.

Отже, сплативши відповідними платіжними дорученнями та квитанціями, зареєстрованими в установі банку, суми податку, платник податків виконав обов'язок зі сплати такого податку до бюджету і не може зазнавати певних негативних наслідків, які виникають в силу застосування податкової застави.

Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини щодо виконання позивачкою своїх податкових обов'язків шляхом сплати єдиного податку через банк, а також відсутності у позивачки податкового боргу станом на момент застосування відповідачем податкової застави на активи ФОП ОСОБА_2, суд касаційної інстанції вважає висновки судів попередніх інстанцій щодо задоволення позову правильними.

З огляду на викладене, діючи у межах, визначених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівне залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 26.07.2011 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою про перегляд даної ухвали, поданою у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун