Справа № 0870/3296/12
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

24 березня 2015 року (16 год. 40 хв.) Справа № 0870/3296/12 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Мащенко Д.В.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Жмурко Т.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить: визнати протиправними дії Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Запорізькій області щодо застосування фінансових санкцій в сумі 11397,20 грн. до позивача та складання за її результатами акту перевірки від 14.06.2011 № 110/321/736216580 і висновків викладених у ньому; скасувати рішення від 21.06.2011 № 080870 Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Запорізькій області про застосуванню фінансових санкцій в сумі 11397,20 грн., як таке, що суперечить законодавству України.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що за наслідками проведеної фактичної перевірки у торговому павільйоні позивача було складено Акт від 14.06.2011 №110/3211/НОМЕР_1 фактичної перевірки з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами (далі - Акт перевірки). На підставі Акта перевірки відповідачем складено рішення про застосування фінансових санкцій від 21.06.2011 №080870, згідно якого, за порушення вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», керуючись вимогами ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», до позивача було застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 11397,20 грн. Позивач вважає висновки відповідача щодо наявності з боку позивача порушень вимог законодавства необґрунтованими та безпідставними, а тому оскаржуване рішення є таким, що підлягає скасуванню. Враховуючи викладене, просив задовольнити позов.

У судовому засіданні 04.02.2015 позивачем були уточнені позовні вимоги, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення від 21.06.2011 №080870 про застосування фінансових санкцій, складене працівниками Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Запорізькій області.

Ухвалою від 04.02.2015 у частині вимог позивача щодо визнання протиправними дії Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Запорізькій області щодо застосування фінансових санкцій в сумі 11397,20 грн. до позивача та складання за її результатами акту перевірки від 14.06.2011 № 110/321/736216580 і висновків викладених у ньому провадження було закрите, щодо іншої частині позовних вимог, а саме щодо вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення від 21.06.2011 №080870 про застосування фінансових санкцій судовий розгляд продовжено.

Ухвалою від 04.02.2015 за клопотанням представника позивача провадження у справі було зупинене до 25.02.2015.

Ухвалою від 25.02.2015 провадження у справі поновлене, судове засідання призначене на 25.02.2015.

У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання не прибув, через що судовий розгляд справи було відкладено на 24.03.2015.

У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги у повному обсязі, з підстав викладених в позові та уточненнях до нього. Вважають оскаржуване рішення відповідача неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у запереченнях проти позову, просив у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні була повторно допитана в якості свідка гр. ОСОБА_5 Суд зазначає, що гр. ОСОБА_5 вже допитувалась у якості свідка у судовому засіданні 31.05.2012. У судовому засіданні 24.03.2015 свідок пояснила, що не працювала у позивача продавцем, а орендувала частину площі в магазині позивача, де планувала, після реєстрації в якості фізичної особи-підприємця, займатися торгівлею. Зазначила, що перебуваючи в магазині позивача, за відсутності позивача, до магазину зайшов чоловік, який бажав придбати пляшку горілки ємкістю 0,5 л «Неміров». Свідок пояснила чоловіку, що не може продати йому пляшку горілки, оскільки у позивача закінчився термін дії ліцензії на продаж алкогольних напоїв, а нова ліцензія ще не була отримана, після чого чоловік пішов. Пізніше зазначений чоловік повернувся та придбав залізну банку ємкістю 0,5 л слабоалкогольного напою «Рево». Свідок зазначила, що вона дійсно продала банку ємкістю 0,5 л слабоалкогольного напою «Рево» чоловіку, проте зазначений товар не належав позивачу, а належав свідку та був придбаний свідком для подальшої реалізації, після реєстрації в якості фізичної особи-підприємця. Свідок зазначила, що за продаж зазначеного слабоалкогольного напою, без наявності відповідної ліцензії, вона до адміністративної відповідальності не притягувалась. Пояснила, що Акт перевірки та пояснення, були складені та підписані під тиском та через погрози перевіряючих.

У судовому засіданні 24.03.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

На підставі наказу від 14.06.2011 №170-п та направлення відповідача від 14.06.2011 №32-328/127 відповідачем було проведено фактичну перевірку позивача з питань: наявності ліцензії на право проведення оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, цільового використання алкогольних напоїв; виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами; наявності супровідних документів; дотримання стандартів; маркування підакцизних товарів, дотримання мінімальних цін на алкогольні напої дотримання максимальних цін на тютюнові вироби, а також інших питань, що регулюють обіг алкогольних напоїв та тютюнових виробів в Україні на 3 доби, починаючи з 14.06.2011.

За наслідками зазначеної перевірки відповідачем 14.06.2011 було складено Акт №110/3211/НОМЕР_1 фактичної перевірки з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

В ході перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії (реалізація пляшки горілки «Немирів» 0,5 л за ціною 27,30 грн.) та здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат не зазначений в ліцензії (реалізація пляшки горілки «Немирів» 0,5 л за ціною 27,30 грн. через електронний контрольно-касовий апарат МІNI 500.02МЕ, заводський № ПБ57700201, фіскальний № не зазначений в ліцензії).

На підставі зазначеного Акту перевірки відповідачем було складене рішення про застосування фінансових санкцій від 21.06.2011 №080870, згідно якого на підставі абз. 5, 6 ч. 2 ст. 17 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», до позивача було застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу: за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії - 200% вартості отриманої партії товару, але не менше 170,00 грн.; за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат не зазначений в ліцензії - 200% вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат продукції, але не менше 100,00 грн. Позивача було зобов'язано сплатити суму штрафу у розмірі 11397,20 грн.

Зазначене рішення направлялося на адресу позивача супровідним листом від 21.06.2011 та було отримане позивачем 25.06.2011, про що свідчить підпис позивача наявний на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Позивачем на зазначене рішення була подана скарга, проте рішенням ДПА в Запорізькій області від 27.07.2011 зазначена скарга була залишена без розгляду та повернута позивачу.

Не погодившись із зазначеним рішенням позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення було порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення), відповідно до якої імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

З Акту перевірки вбачається, що гр. ОСОБА_5, яка працює продавцем в торговому павільйоні «Вітамін», що належить позивачу та розташований в с. Вільноандріївка, вул. Гоголя, 14.06.2011 о 14:45 продала пляшку горілки «Неміров» за ціною 27,30 грн. без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Також, з Акту перевірки встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснювалась через електронний контрольно-касовий апарат не зазначений у додатку до ліцензії, а саме: у додатку до ліцензії НОМЕР_2 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, дійсний з 12.06.2010 до 12.06.2011 зазначений електронний контрольно-касовий апарат DAТЕСS МР-50 EU, заводський № ДШ03001647, фіскальний № . Торгівля 14.06.2011 здійснювалась через електронний контрольно-касовий апарат МІNI 500.02МЕ, заводський № ПБ57700201, фіскальний № не зазначений у додатку до ліцензії НОМЕР_2 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, дійсний з 12.06.2010 до 12.06.2011.

З письмових пояснень гр. ОСОБА_5, вбачається, що вона працює в магазині «Вітамін» та 14.06.2011 дійсно продала одну пляшку горілки «Неміров» ємністю 0,5 л невідомому чоловіку за ціною 27,30 грн., а чек не роздрукувала так як була зайнята. Зазначила, що в наявності є ліцензія на роздрібну торгівлю НОМЕР_3, що дійсна з 12.06.2010 до 12.06.2011, нова ліцензія мала бути надана 16.06.2011. Зазначила, що у додатку до ліцензії зазначений касовий апарат DAТЕСS МР-50 EU, заводський № ДШ03001647, а в торговому павільйоні знаходиться та використовується касовий апарат МІNI 500.02МЕ, заводський № ПБ57700201, фіскальний № . Зазначила, що супровідні документи на реалізований товар відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення), за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення), до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень;

роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 1000 гривень.

Відповідачем, на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення вимог ст. 15 цього Закону до позивача було застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 11397,20 грн.

Судом встановлено, що позивач мав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями Серія НОМЕР_3, що була дійсна з 12.06.2010 до 12.06.2011.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала пояснення відмінні від письмових пояснень складених під час проведення перевірки та показань наданих у судовому засіданні 31.05.2012. Із наданих у судовому засіданні 24.03.2015 пояснень вбачається, що вона не працювала у позивача продавцем, а орендувала частину площі (10 м.кв) в торговому павільйоні позивача, де планувала, після реєстрації в якості фізичної особи-підприємця, займатися торгівлею. Зазначила, що 14.06.2011 не продавала пляшку горілки ємкістю 0,5 л «Неміров», оскільки у позивача закінчився термін дії ліцензії на продаж алкогольних напоїв, а нова ліцензія ще не була отримана. Зазначила, що вона продала банку ємкістю 0,5 л слабоалкогольного напою «Рево», проте зазначений товар не належав позивачу, а належав свідку та був придбаний для подальшої реалізації, після реєстрації в якості фізичної особи-підприємця. Пояснила, що Акт перевірки та пояснення, були складені та підписані під тиском та через погрози перевіряючих.

Суд ставиться критично до показань свідка ОСОБА_5, та не приймає їх як беззаперечний доказ, оскільки її показання містять певні протиріччя та суперечності. Зокрема, у судовому засіданні 31.05.2012 свідок зазначала, що працювала в магазині позивача продавцем, проте у судовому засіданні 24.03.2015 свідок пояснила, що не працювала у позивача продавцем, а орендувала частину площі в магазині позивача, де планувала, після реєстрації в якості фізичної особи-підприємця, займатися торгівлею.

На підтвердження тверджень свідка ОСОБА_5, що вона є орендатором частини приміщення магазину позивача, позивачем було надано договір оренди приміщення від 01.06.2011, укладений між свідком та позивачем, відповідно до якого свідком було орендоване приміщення площею 10 м.кв, розташоване в торговому павільйоні «Вітамін» для торгівельної діяльності.

Суд зазначає, що наданий договір оренди приміщення не зареєстрований, у порядку передбаченому чинним законодавством. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що зазначений договір фактично виконувався, не надано документів, які підтверджують сплату орендної плати за договором, не надано доказів на підтвердження факту передачі ОСОБА_5 у користування зазначеної частини приміщення (Акту прийому-передачі).

Отже, свідок ОСОБА_5 не заперечує факту продажу 14.06.2011 банки ємкістю 0,5 л слабоалкогольного напою «Рево», в той час як ліцензія позивача на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями Серія НОМЕР_3 була дійсна до 12.06.2011.

З наведених підстав, судом встановлено наявність з боку позивача порушення норм ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Судом встановлено, що до позивача за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії було застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, згідно Додатку до Акту перевірки (Акт зняття залишків алкогольних напоїв, які знаходяться в торгівельному павільйоні, що належить позивачу), а саме у сумі 5198,60 грн. х 2 = 10397,20 грн.

В обґрунтування зазначеного розміру фінансових санкцій у вигляді штрафу, застосованих до позивача, відповідач посилається на Акт зняття залишків алкогольних напоїв, які знаходяться в торгівельному павільйоні, що належить позивачу, згідно якого загальна вартість товару який зберігається та реалізується без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями встановленого зразка складає 5198,60 грн.

Суд зазначає, що відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що визначений в Додатку до Акту перевірки (акті зняття залишків алкогольних напоїв які знаходяться в торгівельному павільйоні, що належить позивачу) товар відноситься до однієї партії товару отриманої позивачем. З наведених підстав, суд вважає необґрунтованим застосування до відповідача фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару у сумі 10397,20 грн. (5198,60 грн. х 2).

Оскільки судом встановлено факт здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії, в порушення вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення), то до позивача слід застосувати фінансову санкцію у вигляді штрафу, відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону, у розмірі 1700,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення), за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії було застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 1000,00 грн.

Відповідач обґрунтовує наявність зазначеного порушення тим, що роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснювалась позивачем через електронний контрольно-касовий апарат не зазначений у додатку до ліцензії, а саме: у додатку до ліцензії Серія НОМЕР_3 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, дійсний з 12.06.2010 до 12.06.2011 зазначений електронний контрольно-касовий апарат DAТЕСS МР-50 EU (заводський № ДШ03001647, фіскальний № ), а торгівля 14.06.2011 здійснювалась через електронний контрольно-касовий апарат МІNI 500.02МЕ (заводський № ПБ57700201, фіскальний № ), що не зазначений у додатку до ліцензії Серія НОМЕР_3 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Зазначений розмір фінансової санкції обґрунтовується тим, що згідно Акту зняття залишків алкогольних напоїв, загальна вартість товару, який було реалізовано позивачем в період дії ліцензії складає 283,70 грн., а отже 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат продукції складає 283,70 грн. х 2 = 567,40 грн., що є меншим ніж мінімальний розмір фінансової санкції (1000,00 грн.), передбачений ч. 2 ст. 17 зазначеного Закону.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів реалізації позивачем 14.06.2011 алкогольних напоїв через електронний контрольно-касовий апарат МІNI 500.02МЕ (заводський № ПБ57700201, фіскальний № ), що не зазначений у додатку до ліцензії Серія НОМЕР_3 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

В обґрунтування висновків щодо наявності зазначеного порушення відповідачем було надано фіскальний чек від 14.06.2011 на суму 28,20 грн., що роздрукований через електронний контрольно-касовий апарат МІNI 500.02МЕ, заводський № ПБ57700201, фіскальний № .

Суд зазначає, що із зазначеного фіскального чеку не можливо встановити, які саме товари 14.06.2011 були реалізовані позивачем на суму 28,20 грн., а також не можливо встановити чи була здійснена позивачем реалізація алкогольних чи підакцизних товарів.

Крім того, слід зазначити, що згідно Акту перевірки вартість пляшки горілки ємкістю 0,5 л «Неміров», реалізованої 14.06.2011 позивачем, складає 27,30 грн., проте з зазначеного фіскального чеку вбачається продаж якогось товару вартістю 28,20 грн.

На підставі вищезазначеного, застосування відповідачем фінансової санкції у вигляді штрафу за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат не зазначений у ліцензії у розмірі 1000,00 грн. є не обґрунтованим.

З урахуванням вище викладеного, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача, а саме в частині визнання протиправним та скасування рішення від 21.06.2011 №080870, в частині застосування до позивача фінансових санкцій в розмірі 9697,20 грн..

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Запорізькій області від 21.06.2011 №080870, в частині застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій в розмірі 9697,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль