Справа № 800/108/15
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

07 квітня 2015 року справа № 800/108/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Ємельянова В.І., вирішуючи питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради юстиції в особі Міністерства юстиції України, Президента України, Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із адміністративним позовом до Вищої ради юстиції в особі Міністерства юстиції України, Президента України, Верховної Ради України, в якому просив:

1) визнати незаконною відмову Міністерства юстиції України у відкритті провадження за його скаргою на дії суддів Вищого адміністративного суду України та Вищого господарського суду України;

2) визнати незаконною бездіяльність Вищої ради юстиції щодо нерозгляду його заяви на дії суддів;

3) визнати таким, що не відповідає Конституції України пункт 3 розділу 2 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та скасувати його для забезпечення права на справедливий суд у відповідності до статтей 55 та 8 Конституції України;

4) визнати незаконною бездіяльність Верховної Ради України та Президента України в частині неприйняття закону, який забезпечував би право на звернення зі скаргою до Конституційного Суду України;

притягнути до відповідальності всіх членів Верховної Ради України в особі його голови та зобов'язати здійснити відповідні дії для прийняття законодавства про повноваження Конституційного Суду України;

5) визнати позивача постраждалим від незаконних дій Вищої ради юстиції, Президента України, Верховної Ради України в частині затримки у відкритті провадження за скаргою позивача у Вищій раді юстиції;

відшкодувати моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

визнати його постраждалим від незаконних дій міліції прокуратури, суду та визначити компенсацію у розмірі 120000 грн.

Вважаю, що адміністративний позов в частині вимог про визнання незаконною відмови Міністерства юстиції України у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії суддів Вищого адміністративного суду України та Вищого господарського суду України та про визнання таким, що не відповідає Конституції України пункт З розділу 2 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» і скасування його для забезпечення права на справедливий суд у відповідності до статтей 55 та 8 Конституції України необхідно повернути позивачу з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 4 статті 18 КАС України передбачено, що Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження актів дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Відповідно до частини 2 статті 171-1 КАС України до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції оскаржуються акти, дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, а також рішення, дії чи бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Тобто, зазначеними нормами чітко визначено перелік суб'єктів владних повноважень, рішення, акти, дії чи бездіяльність яких можуть бути оскаржені до Вищого адміністративного суду як суду першої інстанції. Серед таких суб'єктів владних повноважень відсутнє Міністерство юстиції України.

Пунктом 6 частини 3 статті 108 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

З огляду на зазначене, позовна заява ОСОБА_1 про визнання незаконною відмови Міністерства юстиції України у відкритті провадження за його скаргою на дії суддів Вищого адміністративного суду України та Вищого господарського суду України підлягає поверненню.

В частині позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності Верховної Ради України та Президента України в частині неприйняття закону, який забезпечував би право на звернення зі скаргою до Конституційного Суду України; притягнення до відповідальності всіх членів Верховної Ради України в особі його голови та зобов'язання здійснити відповідні дії для прийняття законодавства про повноваження Конституційного Суду України; визнання позивача постраждалим від незаконних дій Вищої ради юстиції, Президента України, Верховної Ради України в частині затримки у відкритті провадження за скаргою позивача у Вищій раді юстиції; визнання його постраждалим від незаконних дій міліції прокуратури, суду та визначити компенсацію у розмірі 120000 грн. слід відмовити у відкритті провадження з огляду на наступне.

Як було зазначено, особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України регулює стаття 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України згідно з частиною першою якої її правила поширюються, зокрема, на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) указів Президента України та постанов Верховної Ради України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

Як вбачається з позову, ОСОБА_1 посилається на порушення Верховною Радою України та Президентом України вимог статей 8 та 55 Конституції України при затвердженні Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд».

Згідно зі статтею 147 Конституції України Конституційний Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні. Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Статтею 150 Конституції України встановлено, що до повноважень Конституційного Суду України належить вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Дана справа не є публічно-правовим спором і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна справа), яке наведене у пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України.

Таким чином в частині позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності Верховної Ради України та Президента України щодо неприйняття закону слід відмовити у відкритті провадження.

Не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства і позовні вимоги ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності всіх членів Верховної Ради України, визнання його постраждалим від незаконних дій міліції прокуратури, суду та визначити компенсацію у розмірі 120000 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 4000 грн.

Частиною 2 статті 21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Вказана норма виключає можливість розгляду в порядку адміністративного судочинства вимог про відшкодування шкоди, якщо вони не заявлені разом з вимогами, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України передбачені статтею 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з частиною 1 якої правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; актів Вищої ради юстиції; дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції; рішень, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Тобто, особливості, встановлені статтею 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, не поширюються на розгляд вимог про притягнення до відповідальності всіх членів Верховної Ради України та відшкодування шкоди у розмірі 4000 грн.

Отже такі вимоги позивача не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Що стосується позову в частині визнання позивача постраждалим від незаконних дій міліції, прокуратури, суду та визначення компенсації у розмірі 120000 грн., то слід зазначити, що відшкодування шкоди завданої незаконними діями міліції, прокуратури, суду здійснюється відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позов ОСОБА_1 в частині визнання незаконною бездіяльності Вищої ради юстиції щодо нерозгляду його заяви на дії суддів слід залишити без руху з огляду на наступне.

Пунктом 4 частини 1 статті 106 КАС України передбачено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертої і п'ятої статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Зазначені норми визначають порядок звернення та вичерпний перелік спорів, віднесених до повноважень Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції, а також вичерпний перелік суб'єктів владних повноважень, позови до яких можуть розглядатися вказаним судом.

Позивач звертаючись до суду з позовом до Вищої ради юстиції повинен зазначити способи захисту свого публічного права, свободи чи інтересу.

Вимоги про визнання дії чи бездіяльності протиправними мають передувати та бути пов'язаними з вимогами про зобов'язання вчинити певні дії, чого з прохальної частини позовної заяви не вбачається.

Позивачем не наведено конкретного документального та нормативного обґрунтування вимог до відповідача. Не зазначено, якими діями чи бездіяльністю вони порушують права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача з посиланням на норми права.

Частиною 4 статті 106 КАС України визначено, що позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Всупереч, вказаній нормі позивачем позовна заява не підписана.

Згідно частини 3 статті 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

До позовної заяви ОСОБА_1 не додано документ про сплату судового збору або належним чином завірений документ, який би підтверджував наявність пільг щодо сплати судового збору.

Відповідно до Закону України від 8 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» позивачу за подання данного позову необхідно сплатити судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Платіжні реквізити для зарахування судового збору за подання до Вищого адміністративного суду України позовів, апеляційних та касаційних скарг, заяв, а також за видачу судом касаційної інстанції певних документів - Отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі, рахунок отримувача: 0007, , Код банку отримувача: 820019, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м.Києві, Код класифікації доходу бюджету: 22030005 «Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075», Символ звітності: 255).

Частиною 1 статті 105 КАС України передбачено, що адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової заяви.

Відповідно до статті 15 КАС України мова адміністративного судочинства визначається статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Згідно з частиною 3 статті 14 Закону України від 3 липня 2012 року № 5029-VI «Про засади державної мовної політики» (далі - Закон № 5029-VI) сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Статтею 10 Конституції України та статтею 6 Закону № 5029-VI визначено, що державною мовою України є українська мова. Проте, позовна заява ОСОБА_1 викладена не українською мовою, а російською, що свідчить про її невідповідність нормам права.

Таким чином, позовну заяву до Вищої ради юстиції подано без додержання вимог, встановлених статтями 15, 105, 106, 171-1 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

ОСОБА_1 необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог статей 15, 105, 106 КАС України, з урахуванням положень статті 171-1 КАС України.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини 3 статті 108 КАС України.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 106, 108, 109, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В :

Повернути ОСОБА_1 позовну заяву про визнання незаконною відмови Міністерства юстиції України у відкритті провадження за його скаргою на дії суддів Вищого адміністративного суду України та Вищого господарського суду України.

Роз'яснити ОСОБА_1, що розгляд такої справи підсудний Окружному адміністративному суду міста Києва.

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі до Президента України, Верховної Ради України про визнання таким, що не відповідає Конституції України пункт 3 розділу 2 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та його скасування.

Роз'яснити ОСОБА_1, що розгляд такої справи відноситься до юрисдикції Конституційного Суду України.

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до Президента України, Верховної Ради України, визнання незаконною бездіяльності в частині неприйняття закону, який забезпечував би право на звернення зі скаргою до Конституційного Суду України, притягнення до відповідальності всіх членів Верховної Ради України, визнання позивача постраждалим від незаконних дій відповідачів та відшкодування моральної шкоди у розмірі 4000 грн., визнання його постраждалим від незаконних дій міліції прокуратури, суду та визначення компенсації у розмірі 120000 грн.

Позовну заяву ОСОБА_1 в частині визнання незаконною бездіяльності Вищої ради юстиції щодо нерозгляду його заяви на дії суддів слід залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк до 12 травня 2015 року для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Попередити позивача, що в разі не усунення недоліків позовна заява буде повернута.

Ухвала підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Ємельянова