Справа № 816/1165/15-а
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/1165/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лисака С.В.,

представника позивача - Нємченка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Полтавській області до Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції, третя особа: Виконавчий комітет Руденківської сільської ради про скасування постанови, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2015 року Державна фінансова інспекція в Полтавській області звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 19 лютого 2015 року №45696096, зобов'язання відновити виконавче провадження №45696096.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що постанова головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції від 19 лютого 2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП №45696096 з виконання виконавчого листа №816/3025/14 винесена передчасно, не відповідає вимогам пункту 8 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", а тому підлягає скасуванню. Зауважував, що оскаржуваною постановою закінчено виконавче провадження, оскільки Виконавчим комітетом Руденківської сільської ради подано два позови до суду. Однак, на думку позивача, рішення суду не виконано, оскільки сума орендної плати з орендарів фактично стягнута не у повному обсязі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року до участі у справі у якості третьої особи залучено Виконавчий комітет Руденківської сільської ради /а.с. 28-29/.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, у прохальній частині письмових заперечень проти позову, крім іншого, просив провести розгляд справи без участі представника ВДВС Новосанжарського РУЮ /а.с. 41/.

У своїх письмових запереченнях відповідач зазначав, що з наданої боржником інформації, згідно листа від 15 грудня 2014 року, рішення суду виконано у спосіб і порядок визначений виконавчим документом. З боку боржника виконано зобов'язання щодо виконання пункту 2 вимоги Державної фінансової інспекції у Полтавській області від 09 квітня 2014 року №01-49/903, шляхом пред'явлення двох позовів. Враховуючи викладене, 19 лютого 2015 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №45696096 з підстав, передбачених статтею 49 Закону України "Про виконавче провадження". Враховуючи вищевикладене відповідач зазначив, що постанова про закінчення виконавчого провадження є правомірною, тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі /а.с. 39-41/.

Третя особа явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, надіслала суду клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника Виконавчого комітету Руденківської сільської ради /а.с. 38/.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, суд вважає за можливе розглядати справу за даної явки у судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду у адміністративній справі №816/3025/14 17 вересня 2014 року видано виконавчий лист №816/3025/14 про зобов'язання Виконавчий комітет Руденківської сільської ради виконати пункт 2 вимоги Державної фінансової інспекції у Полтавській області від 09 квітня 2014 року №01-49/903 /а.с. 6-7, 64-65/.

У подальшому, виконавчий лист №816/3025/14 позивачем пред'явлено для примусового виконання рішення суду до Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції /а.с. 42/.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції від 05 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження ВП №45696096 з примусового виконання виконавчого листа №816/3025/14, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 17 вересня 2014 року, про зобов'язання Виконавчий комітет Руденківської сільської ради виконати пункт 2 вимоги Державної фінансової інспекції у Полтавській області від 09 квітня 2014 року №01-49/903 /а.с. 8, 43/.

15 грудня 2014 року на адресу відповідача надійшов лист Виконавчого комітету Руденківської сільської ради від 12 грудня 2014 року №04-05/265, яким повідомлено, що Руденківською сільською радою подано позовну заяву про стягнення заборгованості з орендної плати за землю з ОСОБА_2 до Новосанжарського районного суду. 08 грудня 2014 року Новосанжарським районним судом прийнято рішення про задоволення даного позову частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Руденківської сільської ради заборгованість з орендної плати за землю згідно договору оренди на земельну ділянку у сумі 1876,70 грн. Прокурором Новосанжарського району подана позовна заява в інтересах держави в особі Руденківської сільської ради Новосанжарського району до гр. ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по орендній платі. 04 серпня 2014 року Новосанжарським районним судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі №542/853/14-ц, 2/542/486/14. Розгляд вищезазначеної справи жодного разу не відбувався у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не вручено повістку про виклик до суду, оскільки відповідач перебуває у зоні АТО /а.с. 46-47/.

Листом від 10 лютого 2015 року №04-05/35 Руденківською сільською радою повідомлено державного виконавця , що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 15 січня 2015 року скасовано рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2014 року у частині стягнення з гр. ОСОБА_2 на користь Руденківської сільської ради заборгованість з орендної плати за землю згідно договору оренди на земельну ділянку у сумі 1876,70 грн, ухвалено у цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь Руденківської сільської ради 20131,50 грн заборгованості з орендної плати за землю згідно договору оренди землі від 26 січня 2011 року та 301,97 грн судового збору. 04 серпня 2014 року Новосанжарським районним судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі №542/853/14-ц, 2/542/486/14. Розгляд вищезазначеної справи жодного разу не відбувався у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не вручено повістку про виклик до суду, оскільки відповідач перебуває у зоні АТО. Розгляд вищезазначеної справи призначено на 17 лютого 2015 року /а.с. 59/.

19 лютого 2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" /а.с. 10-11, 61-62/.

Позивач не погодився із прийнятою постановою оскаржив її у порядку, передбаченому статтею 82 Закону України "Про виконавче провадження" /а.с. 16-17/.

За результатами досудового оскарження відповідачем прийнято постанову від 27 березня 2015 року про перевірку виконавчого провадження, згідно пункту 1 якої державній фінансовій інспекції у Полтавській області відмовлено у задоволенні скарги від 20 березня 2015 року про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №45696096 від 19 лютого 2015 року.

Зазначена постанова надійшла на адресу позивача 30 березня 2015 року, що підтверджується даними штампу реєстрації вхідної кореспонденції на супровідному листі до постанови, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 12/.

Однак, позивач не погодився із прийнятою постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №45696096 від 19 лютого 2015 року та у межах 10-денного строку, передбаченого статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України (з дня отримання постанови про відмову у задоволенні скарги) звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України "Про виконавче провадження".

Як вбачається із дослідженої у судовому засіданні копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 19 лютого 2015 року ВП №45696096, підставою для її прийняття слугували листи Руденківської сільської ради про фактичне виконання рішення суду, а саме:

по ОСОБА_2 рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 15 січня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь на користь Руденківської сільської ради 20131,50 грн заборгованості з орендної плати за землю згідно договору оренди землі від 26 січня 2011 року та 301,97 грн судового збору;

по ОСОБА_3 Руденківською сільською радою подано позов до Новосанжарського районного суду та відкрито провадження у справі №542/853/14-ц, 2/542/486/14. Розгляд вищезазначеної справи жодного разу не відбувався у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не вручено повістку про виклик до суду, ОСОБА_3 перебуває у зоні АТО /а.с. 10-11/.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" однією з підстав для закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Разом з тим, суд не погоджується із тим, що третьою особою було виконано рішення суду у справі №816/3025/14, і у відповідача були належні правові підстави для закінчення виконавчого провадження, з огляду на наступне.

Так, згідно пункту 2 вимоги Державної фінансової інспекції у Полтавській області від 09 квітня 2014 року №01-49/903 Руденківську раду зобов'язано стягнути до сільського бюджету не сплачені орендарями кошти за оренду земельних ділянок у сумі 59498,63 грн, стягнути з орендарів земельних ділянок недоотриману орендну плату у розмірі 59498,63 грн /а.с. 24-25/.

Разом з тим, проведення позовної роботи з орендарями є лише вжиттям заходів щодо стягнення орендної плати, а не фактичним стягненням (перерахуванням коштів до сільського бюджету).

Зазначені відповідачем у спірній постанові мотиви закінчення виконавчого провадження вказують лише на початок проведення позовної роботи без досягнення кінцевого результату (стягнення коштів), адже, фактично стягнення коштів не відбулося.

Руденківською сільською радою не надано до Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції доказів перерахування коштів у сумі 20131,50 грн орендарем ОСОБА_2 до сільського бюджету, чи пред'явлення сільською радою виконавчого листа на виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області до відділу примусового виконання рішень, тощо.

Також, відповідачем не враховано, що по орендарю ОСОБА_3 розгляд цивільної справи взагалі жодного разу не відбувався, а тому, взагалі відсутні підстави вважати стягнутим розмір орендної плати з гр. ОСОБА_3

Суд зауважує, що перебування ОСОБА_3 у зоні АТО є підставою для звернення Руденківської сільської ради до суду у межах справи №816/3025/14 із заявою про відстрочення виконання судового рішення, що у свою чергу буде підставою для зупинення виконавчого провадження на підставі пункту 13 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", однак, не є підставою для закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду.

Таким чином, судом встановлено, що боржником пункт 2 вимоги, який передбачає стягнення з орендарів недоотриманої орендної плати у повному обсязі не виконано, третьою особою вжито не всіх заходів для виконання судового рішення, докази надходження коштів на рахунок установи відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстава, за якої було закінчено виконавче провадження та прийнята постанова, була передчасно застосована відповідачем, оскільки фактично, виконавчий документ не було виконано і як наслідок, у відповідача були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним виконанням рішення суду згідно виконавчого листа.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що пунктом 4 постанови про закінчення виконавчого провадження від 19 лютого 2015 року ВП45696096 та пунктом 2 постанови від 27 березня 2015 року про перевірку виконавчого провадження стягувачу невірно роз'яснено право звернення з позовом до Новосанжарського районного суду у випадку незгоди з постановою.

Згідно частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця порушені їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" від 13 грудня 2010 року №3.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови покладено на орган державної виконавчої служби.

Відповідач не довів суду правомірність прийнятої ним постанови про закінчення виконавчого провадження від 19 лютого 2015 року ВП45696096.

Зважаючи на те, що постанова Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 19 лютого 2015 року ВП45696096 є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до повноважень суду, встановлених частиною другою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог: визнати протиправними та скасувати Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 19 лютого 2015 року ВП45696096

Щодо позовних вимог про зобов'язання відновити виконавче провадження, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

При цьому, суди не вправі втручатись у повноваження та діяльність суб'єктів владних повноважень, або ж підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкти владних повноважень.

Також, Європейський суд з прав людини, неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, у зв'язку з чим суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Крім того, судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання. Виходячи із змісту законодавства воно не може у майбутньому регулювати суспільні відносини.

Підстав вважати, що відповідач буде відмовлятись від відновлення виконавчого провадження, на момент розгляду справи у суду немає.

За викладених обставин, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки спір вирішено на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Полтавській області до Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції, третя особа: Виконавчий комітет Руденківської сільської ради про скасування постанови, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 19 лютого 2015 року ВП45696096.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2015 року.

Суддя Л.М. Петрова