Справа № 820/870/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

31 березня 2015 р. № 820/870/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Кікоян Г.О.,

за участю представника позивача - Служавого Є.І.,

представника відповідача - Шляхти В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Асоціації Харківського міжгалузевого центру екологічної освіти, виховання та науково-практичної діяльності "Харків-Екоцентр"
до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Асоціація Харківського міжгалузевого центру екологічної освіти, виховання та науково-практичної діяльності "Харків-Екоцентр" (далі по тексту - позивач, Асоціація"Харків-Екоцентр") звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Дзержинському районі) в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення від 16.10.2014 року № про збільшення Асоціації "Харків-Екоцентр" суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 57662, 50 грн., в тому числі 46130, 00 грн. за основним платежем та 11532, 50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 16.10.2014 року № винесене на підставі висновку акта перевірки від 29.09.2014 року № 3850/20-30-22-03/21254147 «Про результати позапланової документальної виїзної перевірки Асоціації Харківського міжгалузевого центру екологічної освіти, виховання та науково-практичної діяльності «Харків-Екоцентр» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ «БК «Карамбола» () за період квітень-травень 2014 року», згідно якого були встановлені порушення позивачем ст. 198, п. 200.1. п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за квітень-травень 2014 р. на загальну суму 46130, 00 грн.

Такі висновки, як стверджує позивач, відповідач зробив у зв'язку з віднесенням позивачем до складу податкового кредиту з податку на додану вартість сум податку на додану вартість, сплачених позивачем постачальнику послуг - ТОВ «БК «Карамбола» у складі вартості наданих послуг, на підставі того, що за результатами акта ДПІ у Деснянському районі м. Києва від 07.08.2014 р. № 358/26-52-22-04-10/39059292 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «БК «Карамбола» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.06.2014 по 30.06.2014» встановлено відсутність підприємства за податковою адресою у зв'язку з цим податківцями не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з платниками податків і не підтверджено взаємовідносин з контрагентами - покупцями за період квітень, травень, червень 2014 р. їх вид, обсяг, якість та розрахунки.

Вважає, що висновки акта перевірки щодо нього позивач вважає незаконними, оскільки факт реального проведення господарських операцій повністю підтверджується первинними документами, оформленими у відповідності до вимог законодавства, встановлених для первинних документів.

Зазначає, що єдиною підставою для висновків про відсутність реальності вчинення господарських операцій з контрагентами став акт ДПІ у Деснянському районі м. Києва про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента. Вказує, що акти перевірок контрагентів позивача не є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст. 70 КАС України.

Крім того, зазначив, що згідно постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2014 року по справі № 808/6140/14 (суддя Сацький Р.В.), яка набрала законної сили, позов ТОВ «БК «Карамбола» до ДПІ у Деснянському районі м. Києва задоволений та визнано протиправними дії ДПІ у Деснянському районі м. Києва щодо корегування показників податкової звітності в АІС «Податковий блок», зокрема на підставі неправомірно складеного акта № 358/26-52-22-04-10/39059292.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача до суду надав письмові заперечення в яких зазначив, що за результатами перевірки позивача встановлено порушення позивачем ст. 198, п. 200.1. п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України.

Так, при перевірці позивача ним був використаний акт ДПІ у Деснянському районі м. Києва від 07.08.2014 р. № 358/26-52-22-04-10/39059292 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «БК «Карамбола» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.06.2014 по 30.06.2014».

Зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку з тим, що ТОВ «БК «Карамбола» (код за ) за фактичною податковою адресою: Україна, 02660, м. Київ, Деснянський район, вул. Червоноткацька, буд. 87, кв. 12, не знаходиться. Стан платника 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

Звіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з платниками податків і не підтверджено взаємовідносин з контрагентами - покупцями за період квітень, травень, червень 2014 р. їх вид, обсяг, якість та розрахунки.

Враховуючи вищенаведене, Асоціація „Харків-Екоцентр" з ТОВ «БК «Карамбола» проводили лише документальне оформлення операцій з надання послуг, тому надані документи: податкові та видаткові накладні не є первинними документами і тому не можуть бути підставами для формування Асоціація «Харків-Екоцентр» податковий номер 21254147 показників податкової звітності.

У зв'язку з цим вважає правомірним висновок акта перевірки позивача про порушення ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями) та заниження Асоціацією „Харків-Екоцентр" суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у розмірі 46130,00 грн. за квітень - травень 2014 року.

На думку відповідача, вищезазначене свідчить, про неможливість реального здійснення господарських операцій по взаємовідносинам позивача з контрагентами.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, вказаних у позові та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив у повному обсязі та просив відмовити позивачу у повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом Асоціація «Харків-Екоцентр» зареєстроване юридичною особою Харківським міським управлінням юстиції від 26.05.1990 року за номером 167/7, перебуває на податковому обліку у ДПІ Дзержинського району м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 26.05.1990 за реєстраційним номером № 22 М, зареєстрована платником податку на додану вартість відповідно Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 21.03.2013 № 200117850, виданого ДПІ Дзержинського району м. Харкова.

Судом встановлено, що на підставі наказу ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 16.09.2014 року № 1862 та направлення на перевірку № 2048 від 16.09.2014 року, згідно з п.п. 78.1.1 п. 78.1. п. 78.4 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, посадовою особою відповідача проведено позапланову документальну виїзну перевірку Асоціації „Харків-Екоцентр" за результатами якої був складений акт перевірки від 29.09.2014 року № 3850/20-30-22-03/21254147 «Про результати позапланової документальної виїзної перевірки Асоціації Харківського міжгалузевого центру екологічної освіти, виховання та науково-практичної діяльності «Харків-Екоцентр» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ «БК «Карамбола» () за період квітень-травень 2014 року» (далі по тексту - акт перевірки).

Відповідно до висновку акта перевірки перевіркою встановлено порушення з боку позивача вимог ст. 198, п. 200.1. п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за квітень-травень 2014 р. на загальну суму 46130, 00 грн.

Не погодившись із висновками зазначеного акта перевірки позивачем було подано заперечення від 09.10.2014 року № 1720-60/14 на акт перевірки, за результатами розгляду яких ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова прийняло рішення про залишення висновку акта перевірки без змін, що підтверджується листом від 14.10.2014 р. № 16405/10/20-30-22-03-21.

На підставі акта перевірки було винесено податкове повідомлення - рішення від 16.10.2014 року № про збільшення Асоціації "Харків-Екоцентр" суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 57662, 50 грн., в тому числі 46130, 00 грн. за основним платежем та 11532, 50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивачем, у порядку передбаченому статтею 56 Податкового Кодексу України, до ГУ Міндоходів у Харківській області за № 1720-65/14 від 30.10.2014 року та до Державної фіскальної служби за № 1720-73/14 направлені скарги з вимогами про скасування вищезазначеного податкового повідомлення -рішення.

Рішенням ГУ Міндоходів у Харківській області б/н б/д скарга Асоціації "Харків-Екоцентр" залишена без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - без змін.

Рішенням ДФС України від 26.01.2015 року № 607/6/99-99-10-01-15 скарга ТОВ Асоціації "Харків-Екоцентр" залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 16.10.2014 року № та рішення, прийняте за результатами розгляду первинної скарги - без змін.

Судом встановлено, що Асоціації "Харків-Екоцентр" у перевіряємому податковим органом періоді мало взаємовідносини з ТОВ «БК «Карамбола».

Так, між підприємствами Асоціація „Харків-Екоцентр" (замовник) та ТОВ „БК „Карамбола" (виконавець) укладений договір № 73-14 від 10 квітня 2014 року на створення /передачу/ науково-технічної продукції.

Згідно п. 1.1 Договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання наступних робіт: „Підготовка даних для розробки екологічної документації (72.19 послуги з досліджень й експериментальних розробок у сфері інших природних і технічних наук) -розробки ліміту відходів комунального підприємства Балаклійської районої ради „Балаклійські теплові мережі"; інвентаризація джерел викидів ТОВ „ВЕЗА-УКРАЇНА"; паспортизація пилогазоочисного обладнана Публічного акціонерного товариства „Державна продовольчо-зернова корпорація України „Ізюмський комбінат хлібопродуктів"; контролю джерел викидів," розробки документів для водоспоживання та водовідведення, спец водокористування та складання водного балансу ТОВ „АМКОР ТОБАККО ПЕКЕЛЖИНГ УКРАЇНА" (а.с. 59 т.1).

Вартість робіт складає - 68520,00 грн., у т.ч. ПДВ - 11420,00 грн. (п. 2.1.договору).

Термін дії договору: з 10.04.2014 р. до 08 травня 2014 року (розд. 5 договору).

Крім того, між Асоціацією „Харків-Екоцентр" (замовник) та ТОВ „БК „Карамбола" (виконавець) був укладений договір № 83-14 від 08 травня 2014 року на створення /передачу/ науково-технічної продукції, згідно п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання наступних робіт: „Підготовка даних для розробки екологічної документації (72.19 послуги з досліджень й експериментальних розробок у сфері інших природних і технічних наук) -еколого - соціального оцінювання стану довкілля та впливу на нього господарської діяльності Єристівського гірничо - збагачувального комбінату протягом 2014 року; дослідження кар'єрних вод Єристівського гірничо - збагачувального комбінату; розробки ліміту відходів та контролю джерел викидів ТОВ „Виробнича компанія" Поліпак ЛТД"(а.с. 65 т.1).

Вартість робіт складає - 208260,00 грн., у т.ч. ПДВ - 34710,00 грн. (п. 2.1.договору).

Термін дії договору: з 08.05.2014 р. до 29 травня 2014 року (розд. 5 договору).

Факт виконання зазначених договорів підтверджується копіями: протоколів угоди про договірну ціну на науково-технічну продукцію (а.с. 60, 66 т.1), актів прийняття -здачі науково-технічної продукції (а.с. 61, 67 т.1), податкових накладних (а.с. 62-64, 68 -72 т.1), копіями звітів виконавця (а.с. 66 - 204 т. 2).

Як вбачається з акта перевірки та матеріалів справи, розрахунки між суб'єктами господарювання здійснювались згідно наступних платіжних доручень:

№57 від 28 квітня 2014 року на суму 59970,00 грн. в т.ч. ПДВ 9995,00 грн.

№62 від 29 квітня 2014 року на суму 2520,00 грн. у т.ч. ПДВ 420,00 грн.

№63 від 07 травня 2014 року на суму 6030,00 грн. у т.ч. ПДВ 1005,00 грн.

№65 від 14 травня 2014 року на суму 59970,00 грн. в т.ч. ПДВ 9995,00 грн.

№66 від 15 травня 2014 року на суму 59970,00 грн. в т.ч. ПДВ 9995,00 грн.

№68 від 16 травня 2014 року на суму 59970,00 грн. в т.ч. ПДВ 9995,00 грн.

№73 від 19 травня 2014 року на суму 17940,00 грн. у т.ч. ПДВ 2990,00 грн.

№35 від 20 травня 2014 року на суму 10410,00 грн. у т.ч. ПДВ 1735,00 грн. (а.с. 44-52 т.2), заборгованість між підприємствами відсутня.

Як встановлено в ході проведення перевірки та матеріалів справи суми податку на додану вартість за виписаними ТОВ „БК „Карамбола" податковими накладними включено до податкового кредиту та податкових зобов'язань відповідного періоду, відображених у реєстрі виданих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за квітень - травень 2014 р. (а.с. 116- 130, 185-199 т.1).

Подальше використання отриманих від контрагента послуг були використані позивачем у подальшій господарській діяльності, що підтверджується копіями договорів, протоколів угоди про договірну ціну, протоколів узгодження договірної ціни, локальних кошторисів, розрахунків, договірної ціни, податкових накладних, актів прийняття - здачі науково - технічної продукції, платіжних доручень, виписок по рахунку (а.с. 132-184, 201-224 т.1, а.с. 1 - 43 т.2).

Згідно постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2014 року по справі № 808/6140/14 (суддя Сацький Р.В.), яка набрала законної сили, позов ТОВ «БК «Карамбола» до ДПІ у Деснянському районі м. Києва задоволений та визнано протиправними дії ДПІ у Деснянському районі м. Києва щодо корегування показників податкової звітності в АІС «Податковий блок», зокрема на підставі неправомірно складеного акта № 358/26-52-22-04-10/39059292.

Частиною 1 ст. 72 КАС України закріплено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року, податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльні платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенні таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативної або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, п відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податкової накладною.

В п. 198.6 ст. 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби сумі податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Отже, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на фактично отриманий товар (роботи, послуги), що призначений для використання у власній господарській діяльності.

Проаналізувавши надані документи відповідно до чинного законодавства суд дійшов до висновку, що договори були складені з метою їх реального виконання. Позивач ставив за мету здійснення господарської діяльності, а не отримання податкової вигоди.

Судом також перевірено та встановлено, що усі витрати позивача з придбання товарів були об'єктивно необхідні позивачу для забезпечення господарської діяльності, та підтверджені належним чином складеними первинними документами.

Крім того, слід зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, які були видані за договором за своєю формою та змістом відповідають вимогам, які актами чинного законодавства встановлені для первинних документів.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність має індивідуальний характер. Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Чинне законодавство, зокрема Податковий кодекс України, не встановлює обов'язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, якщо такий податок не буде сплачено продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця у складі ціни товару. Сума податку на додану вартість, включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товарів (послуг), і саме продавець має сплачувати цей податок до бюджету.

Суд зазначає, що виходячи зі змісту п. 1.1. ст.1 Податкового кодексу України відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства з 01.01.2011 року врегульовано положеннями Податкового кодексу України.

Згідно ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи державної податкової службу - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Статтею 62 Податкового кодексу України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Так, відповідно до п.п. 4-6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 р. № 984 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Суд зазначає, що в акті перевірки позивача податковий орган не вказав первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку позивача, що підтверджують наявність фактів порушень ним норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а лише посилається на акти перевірки інших податкових органів, який не є первинними документами.

Дані перевірок контрагентів позивача іншими податковими органами не можуть бути підставою для висновку про неправомірність віднесення сум до валових витрат та визнання податкового кредиту непідтвердженим.

Доказами порушення правил віднесення сум до валових витрат та формування податкового кредиту є матеріали перевірки платника податків, проведених з дослідженням його первинних бухгалтерських документів, а не дані актів перевірок інших податкових органів.

Крім того, відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за договором та наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

За таких обставин суд приходить до висновку про правомірність віднесення позивачем сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту квітня та травня 2014 року по господарським операціям із ТОВ «ТД «Карамбола».

У зв'язку з тим, що відсутній об'єкт донарахування податку на додану вартість, відсутні підстави застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно скасування податкового повідомлення-рішення від 16.10.2014 року № як такого, що прийняте з порушенням норм діючого законодавства України, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Асоціації Харківського міжгалузевого центру екологічної освіти, виховання та науково-практичної діяльності "Харків-Екоцентр" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 16.10.2014 року № про збільшення Асоціації Харківського міжгалузевого центру екологічної освіти, виховання та науково-практичної діяльності "Харків-Екоцентр" суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 57662, 50 грн. (п'ятдесят сім тисяч шістсот шістдесят дві гривні 50 копійок), в тому числі 46130, 00 грн. (сорок шість тисяч сто тридцять гривень) за основним платежем та 11532, 50 грн. (одинадцять тисяч п'ятсот тридцять дві гривні 50 копійок) за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі м. Харкова, м. Харків, вул. Червоношкільна наб., 16, код 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь Асоціації Харківського міжгалузевого центру екологічної освіти, виховання та науково-практичної діяльності "Харків-Екоцентр" (61022, м. Харків, м-н Свободи, 6, кв. 473 А, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 182, 70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.