Справа № 818/149/15
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 р.Справа № 818/149/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Тацій Л.В. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11.02.2015р. по справі № 818/149/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрімонт"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрімонт", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо визнання неподаною податкової декларації ТОВ «Фрімонт» з податку на додану вартість за листопад 2014 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у м. Сумах від 26.12.2014 р. №68816/10/18-19/18-05-27, яким податкову декларацію ТОВ «Фрімонт» з податку на додану вартість за листопад 2014 року визнано неподаною;

- визнати податкову декларацію ТОВ «Фрімонт» з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками №№1, 5, 8 такою, що подана у момент фактичного її отримання ДПІ у м. Сумах, тобто 22.12.2014 р.;

- зобов'язати відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ «Фрімонт» з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ТОВ «Фрімонт»;

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області щодо визнання неподаною податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю «Фрімонт» з податку на додану вартість за листопад 2014 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 26.12.2014 р. №68816/10/18-19/18-05-27, яким податкову декларацію ТОВ «Фрімонт» з податку на додану вартість за листопад 2014 року визнано неподаною.

Визнано податкову декларацію ТОВ «Фрімонт» з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками №№1, 5, 8 такою, що подана у момент фактичного її отримання Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській, тобто 22.12.2014 р.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрімонт" () судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову в цій частині та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 22.12.2014 року позивачем направлено за допомогою засобів електронного зв'язку до ДПІ у м.Сумах податкову декларацію № з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками №1, 5, 8 (а.с.6-26).

Відповідно до листа ДПІ у м.Сумах від 26.12.2014 р. (а.с.27), податкову декларацію позивача визнано такою, що не подана у зв'язку з тим, що складена з порушенням вимог п.48.7 ст.48 Податкового кодексу України, а саме: поле «номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість» містить недостовірну інформацію про номер свідоцтва платника ПДВ, оскільки свідоцтво за №200050146 (яке вказано ТОВ «Фрімонт») анульовано 07.11.2014 р., а інформація про дане свідоцтво відсутня в реєстрі платників податку на додану вартість.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що прийняте відповідачем рішення про відмову в прийнятті податкової декларації є протиправним.

Задовольняючи позовні вимоги щодо визнання протиправною відмови відповідача прийняти податкову декларацію, суд першої інстанції дійшов висновку, що таке рішення не створило жодних правових наслідків, а податкова декларація є поданою вчасно на підставі пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи, юридичні особи та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операціях), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.

Згідно п.48.1, п.48.3, п.48.4, 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Перелік обов'язкових реквізитів передбачений пунктами 48.3 та 48.4 ст.48 Податкового кодексу України.

Пунктами 49.8 та 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України закріплено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом. За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою.

Письмові докази свідчать, що відповідачем було відмовлено в прийнятті податкової декларації ТОВ «Фрімонт» у зв'язку з внесенням недостовірної інформації щодо номеру свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Зазначені висновки ДПІ не відповідають дійсності, оскільки подані TOB «Фрімонт» до ДПІ податкова декларація оформлена відповідно до приписів чинного законодавства, містять обов'язкові реквізити, підписи уповноважених осіб та печатку підприємства. Зокрема, в полі «номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість» зазначено обов'язковий реквізит - номер свідоцтва про реєстрацію TOB «Фрімонт» в якості платника податку на додану вартість.

Дійсно, у зв'язку із набранням чинності з 1 січня 2014 року змін до податкового кодексу України (Закон України від 24.1.0.2013 року № 657 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень») скасовано, зокрема, свідоцтво про реєстрацію особи платником податку на додану вартість та надано право платникам податку на додану вартість за їх запитом отримувати витяги із реєстру із реєстру платників ПДВ в органах Мін доходів. Внаслідок цього скасовано (анульовано) і свідоцтво TOB «Фрімонт», і, звичайно, що інформація про скасоване свідоцтво позивача відсутня у реєстрі платників податку на додану вартість. Але відповідне поле в податковій декларації залишилось, тому і було заповнене при її складанні.

Згідно із позицією Міністерства доходів і зборів, яка висловлена в листі № 1094/7/99- 99-19-04-02-17 від 17.01.2014 року «Про окремі зміни в законодавстві», зазначення номера свідоцтва про реєстрацію особи платником податку на додану вартість в податковій декларації не є порушенням:

«Крім цього, відсутність у податкових накладних, складених після 1 січня 2014 року в паперовому чи електронному вигляді, номера Свідоцтва продавця чи покупця не є порушенням порядку їх заповнення , та не є підставою для відмови у їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних....При цьому інформуємо, що зазначення платниками податку на додану вартість, реєстрацію яких платниками податку було здійснено до 1-го січня 2014 року, у податковій звітності з податку на додану вартість, податкових накладних та інших документах, складених після 1-го січня 2014 року, номера Свідоцтва не є порушенням порядку їх заповнення.»

Як встановлено п.49.10. ст.49 Податкового кодексу України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Державної податкової інспекції у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області від 26.12.2014 року №68816/10/18-19/18-05-27 є протиправними, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, а дії Державної податкової інспекції у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області щодо невизнання податковою звітністю податкової декларації, яка містила всі обов'язкові реквізити, зокрема податкову адресу - є протиправними.

Стосовно позовних вимог про визнання податкової декларації ТОВ «Фрімонт» з податку на додану вартість з додатками такою, що подана у момент фактичного їх отримання, тобто 22.12.2014 року, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 49.13 ст. 49 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

З огляду на викладене, необхідним заходом для належного захисту прав підприємства, як платника податків, є зазначення дати, з якої податкова декларація вважається прийнятою та отриманою відповідачем.

Приймаючи до уваги, що податкова декларація фактично отримана відповідачем 22.12.2014 року, то у суду наявні підстави для визнання податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками такою, що подана у момент фактичного її отримання.

Методичними рекомендаціями щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України 14.06.2012 р. №516, встановлено, що за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронний баз виконується підрозділом ведення та захисту податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків, несуть відповідальність підрозділи ведення та захисту податкової звітності.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 року по справі № 818/149/15 в частині задоволення позовних вимог прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11.02.2015р. по справі № 818/149/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Філатов Ю.М.