Справа № 757/4012/15-а
Суддя: Гладун Х. А.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4012/15-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Гладун Х.А.,

при секретарі Кулаковій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державно-автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 795210 від 25.01.2015, справу закрити, повернути позивачу сплачені суми судового збору та штрафу.

В обґрунтування доводів позовної заяви зазначає, що 25.01.2015 року інспектором ДПС Відділу ДАІ з обслуговування Печерського району ГУ МВС України в м. Києві, підпорядкованого Управлінню ДАІ ГУ МВС України в м. Києві, Богачем І.О. у справі про адміністративне правопорушення було винесено постанову серії ПСІ № 795210 про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Вказана постанова на думку позивача є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що є підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених в ньому підстав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, подав письмові заперечення на адміністративний позов, що долучені до матеріалів справи. Зазначив, що інспектор ДПС Відділу ДАІ діяв в межах повноважень наданих йому законом.

Суд, дослідивши письмові докази у справі прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до Інструкцію з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України від 26 червня 2009 р. за № 576/16592, одними з функцій ДПС є нагляд за дорожнім рухом з метою забезпечення його безпеки.

Відповідно до п. 4.1. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 р., при вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП, працівник ДАІ відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

В ході судового засідання встановлено, що відносно позивача 25.01.2015 було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме про те, що о 20-20 год. 18.09.2013 р. по вул.. Мечнікова, 9 ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку і стоянку ближче 10 метрів до пішохідного переходу.

При цьому позивачу було роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст.. 62 Конституції України, ст.. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 25.01.2015 о 20-25 год. по вул.. Мечникова, 9 в м. Києві, про що в даному протоколі міститься особистий підпис позивача.

25.01.2015 року інспектор ДПС Відділу ДАІ з обслуговування Печерського району ГУ МВС України в м. Києві Богач І.О. виніс постанову серії ПСІ № 795210 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Частиною 1 ст. 122 КПАП України передбачена відповідальність, зокрема за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою щодо якої її винесено.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні позивач дав пояснення, що 25.01.2015 о 20-25 год. по вул.. Мечникова, 9 в м. Києві дійсно здійснив зупинку та стоянку свого автотранспорту ближче 10 метрів до пішохідного переходу, скориставшись послугами паркувальника, в зв'язку з необхідністю відвідання магазину.

Таким чином встановлено, що подальші дії інспектора Бокача І.О. були вчинені з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надані, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття постанови.

Щодо посилань позивача, про невідповідність зазначення в протоколі пункту Правил дорожнього руху, які порушив позивач, то вони не можуть бути взяті до уваги, оскільки, вказані неточності не виключають винність позивача у вчиненому правопорушенні та спростовують правомірність дій відповідача.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача про неправомірність встановлення пішохідного переходу, оскільки такі доводи на обґрунтованість та правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки та стоянки автотранспорту не впливають.

Керуючись ст.ст. 7-14 ,18, 19, 71, 158, 160 - 163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 33, ч. 1 ст. 122, 251, 280, 283, 284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління державно-автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя