Справа № 805/3941/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2015р. м. Київ К/800/34727/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Єнакієве Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Єнакієве Донецької області про стягнення заборгованості, касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Єнакієве Донецької області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2013 року УПФ України в місті Єнакієве Донецької області звернулося до суду першої інстанції з позовом в якому просило стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Єнакієве заборгованість у розмірі 609, 36 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що особова справа постраждалого ОСОБА_4 не передана до відповідача та даний потерпілий на обліку у відповідача не знаходиться, страхові виплати цій особі відповідачем не здійснюються, а тому відшкодовувати витрати на виплату пенсій, допомоги та надбавок у сумі 609, 36 грн. з 01.10.2012 року по 31.01.2013 року відповідач не повинен.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2013 року апеляційну скаргу позивача задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, мотивував своє рішення тим, що відповідно до п. 16 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105) виплата пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання провадиться потерпілому відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення. Потерпілі, документи яких не були передані до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, продовжують отримувати належні виплати і соціальні послуги від свого працедавця, Пенсійного фонду України і Фонду соціального страхування України. При цьому між страховиками з інших видів страхування і фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки

У поданій касаційній відповідач заявив вимоги про скасування рішення суду апеляційної інстанції, як такого, що ухвалене із порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У доводах касаційної скарги, скаржник зазначає, що особова справа ОСОБА_4 йому не передавалася та даний потерпілий на обліку у відповідача не знаходиться, тому відшкодовувати витрати на виплату пенсій, допомоги та надбавок у сумі 609, 36 грн. з 01.10.2012 року по 31.01.2013 року відділення Фонду не повинно.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до пункту першого частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4 отримує пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

УПФ України в м. Єнакієве Донецької області понесено витрати щодо виплати ОСОБА_4 пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві в період з 01.10.2012 року по 31.01.2013 в розмірі 609,36 грн.

Вказана сума була включена позивачем до актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Між сторонами підписані акти щомісячної звірки особових справах пенсіонерів, які мають право на отримання пенсії у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням за період з 01.10.2012 року по 31.01.2013 року та відповідачем не прийнято суми витрат по особовій справі пенсіонера ОСОБА_4 з 01.10.2012 року по 31.01.2013 року.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Як вбачається із матеріалів справи позивач заявив вимогу про стягнення витрат по виплаті та доставці пенсій пенсіонеру каліцтво якому заподіяно до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійне захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійне захворювання, які спричинили втрату працездатності» особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону. При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві із застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Відповідно до абзацу другого пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійне захворювання, які спричинили втрату працездатності» відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

Відповідно ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесення витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат, тобто, колегія суддів вважає, що Пенсійний фонд має право звернутися до Фонду соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат з виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції вважає, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особам, які стали інвалідами внаслідок нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР в разі виплати її органами Пенсійного фонду України, є відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, у даному випадку, ВД ФССНВ та ПЗ у місті Єнакієве Донецької області.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України у справах № 21-361а-11 від 21.11.2011 року, №21-333а-11 від 05.12.2011 року та № 21-381а12 від 28.11.2012 року.

Таким чином, обов'язок Фонду відшкодувати потерпілим на виробництві та членам їх сімей матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я, не залежить від того, чи сплачували цьому Фонду страхові платежі підприємства, що ліквідувалися та на яких було ушкоджено здоров'я потерпілого та чи перебувають вказані особи на обліку у відповідача, чи передані їхні особові справи.

Відсутність особової справи постраждалого ОСОБА_4 та не перебування на обліку у відповідача не є підставою для позбавлення вказаної особи соціальних гарантій встановлених Законом України «Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», та, як наслідок, відшкодування органам Пенсійного Фонду України витрат на виплату вказаної пенсії.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що з оскаржуваного судового рішення вбачається, що при його ухвалені, суди апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Єнакієве Донецької області залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2013 року у справі № 805/3941/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: І.Я. Олендер

С.Є. Амєлін

М.Г. Кобилянський