Справа № 802/42/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/42/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Слободонюк М.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

07 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сокольвак Ю.В.,

представника позивача: Марченко С.І.

представника відповідача: Маковія О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницька митниця Державної фіскальної служби України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сфера" (далі - позивач) до Вінницької митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та скасування картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті за ВМД № 401090000.2014.014158 від 14.07.2014 окремого рішення про коригування митної вартості товарів, отриманих позивачем від фірми «І.М. Мoldo-Rusa» Coval & Co «SRL», Молдова за зовнішньоекономічним контрактом № 20130808 від 08.08.2013; визнати протиправною та скасувати картку відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.07.2014 за № 401090000/2014/00063.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.02.2015 адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.08.2013 між фірмою «І.М. Мoldo-Rusa» Coval & Co «SRL», Молдова (Продавець) та позивачем (Покупець) укладено контракт № 20130808, згідно з умовами якого Продавець зобов'язується продавати сировину для виробництва соків по ціні 500,00 дол. США за тону, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлену сировину.

З метою здійснення митного оформлення відповідної партії товару, що постачався Продавцем, позивачем 14.07.2014 подано відповідача вантажно-митну декларацію № 401090000.2014.014158. У вантажно-митній декларації декларантом визначено вартість товару, що склала 9612,10 дол. США.

Митна вартість товару визначена декларантом за основним методом, тобто за ціною, що передбачена контрактом, а саме 0,500 дол. США за 1 кг.

Так, на підтвердження обґрунтованості заявленої у вантажно-митній декларації № 401090000.2014.014158 митної вартості товару та обраного методу її визначення позивач надав митному органу наступні документи: міжнародну автомобільну накладну (СМR) № 000968 від 11.07.2014; прейскурант (прайс - лист) виробника товару б/н від 09.07.2014; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №0030 від 14.07.2014; розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 11.07. 2014; рахунок-фактуру (інвойс) №7 від 09.07.2014; пакувальний лист б/н від 09.07.2014; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 20130808 від 08.08.2013; додаток №1 від 08.08.2013 до Договору № 20130808 від 08.08.2013; додаток №2 від 08.08.2013 до Договору № 20130808 від 08.08.2013; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №2730 від 11.07.2014; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 11.07.2014; резервну позицію №915 від 26.07.2001; сертифікат про проходження товару форми СТ-1 №АО54977 від 11.07.2014; інформаційний лист №104 від 09.07.2014; якісне посвідчення №112 від 09.07.2014; копію митної декларації країни відправлення №2502 І 429 від 13.07.2014.

Однак, 14.07.2014 відповідачем позивачу відмовлено у митному оформленні товару та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №401090000/2014/00063. Картка обґрунтована тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару та невірно обрано метод визначення митної вартості товару. До таких висновків митний орган дійшов з огляду на те, що "по даному товару за цим самим зовнішньоекономічним договором було винесено рішення про коригування митної вартості 401000003/2013/000193/1 від 05.11.2013, яке станом на 14.07.2014 не скасовано у встановленому порядку".

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості від 05.11.2013, що митним органом визначено митну вартість товару, що надійшов на адресу позивача згідно з умовами контракту № 20130808 від 08.08.2013, укладеного з фірмою "І.М.Moldo-Rusa" Coval & Со "SRL", за ціною 0,85 дол. США за одиницю товару (кілограм).

У зв'язку з цим позивачу запропоновано здійснити митне оформлення товару з урахуванням вищезазначеного рішення про коригування митної вартості 401000003/2013/000193/1 від 05.11.2013.

При цьому позивач виконав вимогу відповідача із врахуванням висновків, що викладені у картці відмови у митному оформленні товару, проте вважає бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйняття окремого рішення про коригування митної вартості товарів протиправною, а також протиправною саму картку відмови від 14.07.2014 у зв'язку з чим звернулося до суду з відповідним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що за наявності у митного органу сумнівів щодо подання декларантом повних відомостей про митну вартість товару слід було прийняти рішення про коригування заявленої митної вартості товару, що ввозиться на митну територію України, а не посилатися на рішення про коригування митної вартості, що приймалося ним 05.11.2013 та яке скасоване постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.01.2014 у справі №802/4810/13-а.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

В силу ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під і час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частинами 1 - 2 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Водночас відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Отже, у разі виявлення митним органом в ході контролю правильності визначення митної вартості товарів неповних відомостей про митну вартість товару останнім приймається рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару, що ввозиться на митну територію України. Більше того, виходячи із вимог, що ставляться до такого рішення, а також з урахуванням підстав, за яких таке рішення формується, можливо дійти висновку, що рішення про коригування митної вартості товару оформлюється відносно конкретної поставки, адже навіть поставки однойменного товару за одним і тим же контрактом може мати свої особливості.

Проте, в ході митного контролю відповідачем не приймалося окреме рішення про коригування митної вартості товару, що завозився на митну територію України.

Посилання відповідача на рішення про коригування митної вартості від 05.11.2013 року, що приймалося ним під час контролю правильності визначення митної вартості товару, що ввозився у 2013 році колегія суддів вважає безпідставними адже вказане рішення скасоване постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року у справі №802/4810/13-а, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2014 року.

Відповідно до матеріалів справи, декларуючи митну вартість товару за основним методом (за ціною, що визначена у контракті), позивач керувався умовами зовнішньоекономічного контракту № 20130808 від 08 серпня 2013 року.

При цьому, для підтвердження митної вартості товару позивачем надано митному органу всі документи, передбачені статтею 53 МК України, що дають можливість визначити митну вартість за основним методом. Вартість задекларованого товару підтверджується в тому числі і експертним висновком Вінницької торгово-промислової палати від 14.07.2014 №0030, згідно якого за результатами моніторингу ринку, вивчення даних міжнародної інформаційно-довідкової системи "КОМПАСС" та всесвітнього ресурсу комерційних пропозицій ALIBABA.com, оглядів цін інших аналітико-довідкових систем та вибіркового аналізу цінових пропозицій іноземних фірм, а також на підставі аналізу цінових коригувань на деяких світових біржах, відділом ЗЕЗ і перекладів Вінницької ТПП встановлено, що середня ціна пюре персикового натурального перебуває у жорсткій залежності від якісних характеристик товару, умов, обсягів і термінів поставки та сезонних тенденцій росту/спаду і складає від 0,480 дол. США за 1 кг.

Так, ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Однак, відповідачем жодних додаткових документів у позивача не вимагалися.

Слід звернути увагу на те, що відповідач жодним чином не аргументує за яких підстав він дійшов висновку про те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару та, як наслідок, ним невірно обрано основний метод визначення митної вартості.

В даному випадку при прийнятті картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України митним органом не виконані наведені вище вимоги Митного кодексу України, що призвело до безпідставного формування картки відмови у митному оформленні товару.

За наявності у митного органу сумнівів щодо подання декларантом повних відомостей про митну вартість товару слід було прийняти рішення про коригування заявленої митної вартості товару, що ввозиться на митну територію України, а не посилатися на скасоване рішення про коригування митної вартості.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницька митниця Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 14 квітня 2015 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.