Справа № 2а-3944/11
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2015 р. м. Київ К/800/57366/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про перерахунок пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 серпня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року,
у с т а н о в и л а :

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі ГУ ПФУ), Київського міського військового комісаріату в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив зобов`язати відповідачів здійснити йому перерахунок пенсії, призначеної згідно Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) з урахуванням розміру посадового окладу, встановленого наказом Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2008 року за № 761/15452 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України» (далі наказ № 377), починаючи з 1 вересня 2008 року.
В обґрунтування позову зазначав, що має право на перерахунок пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, встановленого наказом № 377, однак ГУ ПФУ протиправно відмовило у здійсненні такого перерахунку.
Вважаючи це порушенням своїх прав, ОСОБА_1 просив про задоволення позову.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 23 серпня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати та задовольнити позов.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову суди виходили з того, що позивач не має права на спірний перерахунок пенсії, а тому відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Проте до такого висновку суди частково дійшли без з`ясування дійсних прав та обов`язків сторін, в порушення норм матеріального і процесуального права, з таких підстав.
У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За змістом цієї норми процесуального права у мотивувальній частині рішення суд зобов`язаний навести дані про встановлені обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках - на норми Конституції України, на підставі яких визначено права та обов`язки сторін у спірних правовідносинах, а в разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини які згідно із Законом України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права та підлягають застосуванню в даній справі.
Судами встановлено, що позивачу призначена пенсія згідно Закону № 2262-ХІІ, як військовослужбовцю, який звільнений з посади заступника начальника факультету начальника навчальної частини факультету автоматизованих систем управління військами та зв`язку Київського інституту управління і зв`язку.
Позивач звернувся до відповідачів з заявою про видачу довідки про розмір його грошового забезпечення, з урахуванням розміру посадового окладу, встановленого наказом № 377, та здійснення перерахунку пенсії з урахуванням цієї довідки, однак у задоволенні вищезазначеної заяви відмовлено.
Так, відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.
Як убачається з наведеної норми права, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно з пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі постанова № 1294) передбачено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у відповідних випадках.
Таким чином, Кабінет Міністрів України делегував своє право керівникам державних органів, у тому числі й Міністру оборони України, визначати розміри посадових окладів, тому колегія суддів дійшла висновку, що наказ № 377, яким затверджені схеми посадових окладів за основними типовими посадами керуючого та наукового складу офіцерів військово-навчальних закладів та наукових установ Збройних Сил України, є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки змінює розмір однієї зі складових грошового забезпечення зазначених осіб.
Отже, відповідачі, відмовляючи позивачу у видачі довідки про розмір грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, встановленого наказом № 377, та здійсненні на її підставі перерахунку пенсії діяли всупереч вимог діючого, в період спірних правовідносин, законодавства.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 листопада 2014 року (справа № 21-467а14).
За таких обставин, висновки судів про відсутність у позивача права на спірний перерахунок його пенсії є помилковими, а їх рішення не відповідають вимогам щодо законності та обґрунтованості і підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.
При цьому, здійснюючи новий розгляд справи, судам необхідно звернути увагу на дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.
За приписами частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 серпня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало