Справа № 1423/11380/2011
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/1460/2014
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
03 лютого 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.

при секретарі Літ він А.П.,

за участю представника позивача Кожухіної О.В.,

представника відповідача - Кравець О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про поновлення строку на звернення до суду, визнання протиправним наказу, зобов`язання прийняти рішення щодо виплати правонаступнику одноразової грошової допомоги, стягнення грошової допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 28.10.2011 року звернулась з даним позовом до суду, в якому просила поновити строк на звернення до суду, визнати протиправним наказ від 10.06.2009 року №112 в частині визначення розміру одноразової грошової допомоги для виплати ОСОБА_2 , як інваліду третьої групи в наслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби; зобов`язати відповідача прийняти рішення щодо нарахування та виплати , як правонаступниці ОСОБА_2 , одноразової грошової допомоги, яку він повинен був отримати як інвалід третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, в розмірі, що встановлений ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, стягнення недотриманої суми одноразової грошової допомоги в розмірі 56913,12 грн.

При цьому, позивач посилалась на те, що грошове забезпечення ОСОБА_2 було виплачено не в повному обсязі, оскільки не було враховано повний розмір грошового забезпечення.

Позивач вимоги позову підтримала.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що порушення з боку відповідача відсутні.

Обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 15.08.1986 року по 09.11.2010 року.

ОСОБА_2 проходив військову службу з 1977 року .

16.09.2008 року ОСОБА_2 наказом командувача Сухопутними військами Збройних Сил України №530. був звільнений з військової служби у відставку за п. 63 підпунктом в Положення про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001 року №1053/200.

Згідно виписки із акту огляду МСЕК №037795 від 30.10.2008 року, ОСОБА_2 встановлена третя група інвалідності в зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби.

Наказом Міністерства оборони України №112 від 10.06.2009 року встановлено виплату грошової допомоги ОСОБА_2 в розмірі 65217,60 грн.

Згідно платіжного доручення №497 від 23.06.2009 року Миколаївський обласний військовий комісаріат перерахував на рахунок ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в сумі 65217,60 грн.

Сума вказаної виплати була розрахована з урахуванням посадового окладу (1164,00 грн.), окладу за військовим званням (130,00 грн.), процентної надбавки за вислугу років (40 %) (від посадового окладу та окладу за військовим званням).

21.09.2010 року підполковник у відставці ОСОБА_2 звернувся до Миколаївського обласного військового комісаріату з заявою, в якій вказав йому, що одноразова грошова допомога була виплачена йому з порушенням вимог ст.ст. 9, 16 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, та просив виплатити йому одноразову грошову допомогу по інвалідності в повному обсязі.

04.10.2010 року ІНФОРМАЦІЯ_1 направив ОСОБА_2 лист, в якому зазначив, що законних підстав для проведення одноразової грошової допомоги не має, оскільки 14.06.2009 року така виплата була проведена в розмірі 65217,60 грн. Окрім того, ОСОБА_2 було роз`яснено право на оскарження даної відповіді до вищого командування або до суду у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

Стаття. 41 Закону України „ Про загальний військовий обов`язок і військову службу", передбачає виплату одноразової грошової допомоги у порядку і на умовах, встановлених Законом України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей". Цей порядок та умови визначені у статті 16 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей". У разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяця після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України, передбачено ч.2 ст.16 Закону. Таким чином, право на виплату відповідної одноразової грошової допомоги в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення визнано ст. 41 Закону України „ Про загальний військовий обов`язок і військову службу" та ст. 16 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей".

Абзацом п`ятим підпункту 4 пункту 2 Порядку передбачено, що для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, грошове забезпечення визначається за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби на день звільнення виходячи з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років.

Водночас частина друга статті 9 Закону № 2011-XII елементи грошового забезпечення визначає по-іншому: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

У відповідності з ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно роз`яснень Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами для визначення складових грошового забезпечення щодо виплати одноразової грошової допомоги слід застосовувати не Порядок, а Закон № 2011-XII, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи вказане вище, відповідачем дійсно було порушено порядок нарахування одноразової грошової допомоги, та виплачені грошові кошти згідно постанови Кабінетів Міністрів України від 28.05.2008 р. №499 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних і резервістів, призваних на збори та інвалідності звільнених зі служби осіб.

У відповідності до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

У відповідності до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Одноразова грошова допомога ОСОБА_2 була виплачена 23.06.2009 року в сумі 65217,60 грн.

З заявою про здійснення перерахунку вказаної грошової допомоги ОСОБА_2 звернувся до Миколаївського обласного військового комісаріату лише 21.09.2010 року, тобто після спливу більш ніж одного року з моменту проведеної виплати.

Отже, право на оскарження розміру проведених виплат, мав лише ОСОБА_2 та воно припинилось моментом смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Позивач як на підставу своїх вимог посилалась також на ст. 1227 ЦК України та ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.09.2011 року, де вона визнана правонаступником ОСОБА_2 по іншій адміністративній справі.

Окрім того, ухвала суду по іншій справі не є підставою задоволення позову та визнання ОСОБА_1 правонаступником ОСОБА_2 за вимогою про стягнення недоплаченої суми одноразової грошової допомоги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, як неналежному позивачу у справі.

Керуючись ст.ст. 7-14, 71, 94, 159-163, 186, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про поновлення строку на звернення до суду, визнання протиправним наказу, зобов`язання прийняти рішення щодо виплати правонаступнику одноразової грошової допомоги, стягнення грошової допомоги відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами, що не брали участі у розгляді справи - протягом 10 днів з дня отримання її копії, через суд першої інстанції.

Суддя Н.П. Черенкова