Справа № 2а-5576/12/1070
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року м. Київ К/800/12717/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Приходько І.В.
Бухтіярової І.О. Костенка М.І.

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Київської регіональної митниці Державної митної служби України

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 р.

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 р.

у справі № 2а-5576/12/1070

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фармако»

до Київської регіональної митниці

про скасування податкового повідомлення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фармако» (далі - позивач, ТОВ «Фармако») звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської регіональної митниці (далі - відповідач), в якому просило суд скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 06.11.2012 р. № 244.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 р., адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення форми «Р» від 06.11.2012 р. № 244; вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 р. і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач в письмових запереченнях проти доводів касаційної скарги заперечував, вважає оскаржувані судові рішення законними, обґрунтованими та прийнятими у відповідності до норм діючого законодавства, а тому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 03.10.2012 р. по 09.10.2012 р., відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 351 Митного кодексу України, наказу від 07.09.2012 р. № 1005-к, робочою групою Київської регіональної митниці була проведена невиїзна документальна перевірка дотримання ТОВ «Фармако» вимог законодавства України з питань митної справи при декларуванні товару «Табекс®» за кодом за період з 01.11.2009 р. по 30.09.2012 р., за результатами якої складено акт від 22.10.2012 р. № н/68/12/100000000/20037376 та зроблено висновок про порушення позивачем вимог Закону України «Про Митний тариф України», Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження податкового зобов'язання по сплаті податку на додану вартість в сумі 18 133,07 грн., та ввізного мита на суму 90 665,36 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення форми «Р» від 06.11.2012 р. № 244, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій) за платежем «мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання» у розмірі 113 331,70 грн., з яких 90 665,36 грн. - за основним платежем та 22 666,34 - за штрафними санкціями.

Як вбачається з акту перевірки від 22.10.2012 р. № н/68/12/100000000/20037376 перевіряючими встановлено, що за період з 01.11.2009 р. по 30.09.2012 р. ТОВ «Фармако» здійснювало імпорт лікарських засобів (ліки для людей) розфасовані для роздрібної торгівлі, що містять алкалоїди або їх похідні, не в аерозольній упаковці: «Табекс®», таблетки, вкриті оболонкою, по 1,5 мг № 100; діючі речовини: 1 таблетка містить: цитизину 1,5 мг; торгівельна марка - «Sopharma», виробник - АТ «Софарма», країна виробник - Болгарія. Позивач задекларував названі товари за кодом УКТ ЗЕД - «лікарські засоби для людей із вмістом алкалоїдів, розфасовані для роздрібної торгівлі: «Табекс®».

Підставою ж для визначення позивачу вказаного в оскаржуваному податковому повідомленні податкового зобов'язання, слугували висновки митного органу про те, що позивачем невірно задекларовано товар за кодом УКТ ЗЕД (ставка мита 0%). Як стверджує відповідач, вказаний товар необхідно було декларувати за кодом «харчові продукти» (ставка мита 8%).

Суди першої та апеляційної інстанцій вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, з висновками яких погоджується колегія суддів касаційної інстанції, виходили з наступних мотивів.

Відповідно до положень Розділу VI Закону України «Про митний тариф України» підпозиція 3004 40 включає в себе такі товари: лікарські засоби (ліки) (за винятком товарів, включених до товарних позицій 3002, 3005 або 3006), що складаються із змішаних або незмішаних продуктів для терапевтичного або профілактичного застосування у дозованому вигляді (включаючи лікарські засоби у вигляді трансдермальних систем) або розфасовані для роздрібної торгівлі, а саме: такі, що містять алкалоїди або їх похідні, але без вмісту гормонів, інших сполук товарної позиції 2937 або антибіотиків.

Згідно Інструкції для медичного застосування препарату «Табекс®», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України 22.10.2009 р. № 763, реєстраційне посвідчення ИА/2537/01/01, препарат «Табекс®» відповідає всім вимогам, передбаченим додатковою приміткою до групи 30 «Фармацевтична продукція» Пояснень до УКТ ЗЕД. Так, спірний товар є рослинного походження, призначений для роздрібної торгівлі, Інструкція передбачає його застосування при хронічному нікотинізмі (а), концентрація активної речовини -1,5 мг (b), також розписано дозування та спосіб застосування вказаного препарату (с, d).

Таким чином, віднесення відповідачем даного товару до харчових продуктів є безпідставним.

Класифікація товарів, що переміщуються через митний кордон України, для цілей митного оформлення здійснюється відповідно до вимог УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», з урахуванням Основних правил інтерпретації класифікації товарів, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації. Примітки до розділів та груп є невід'ємною частиною УКТ ЗЕД і мають юридичну силу.

Відповідно до статті 313 Митного кодексу України (чинного на момент здійснення митного оформлення спірного товару), митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Однак, перевірка правильності класифікації та кодування товарів (згідно з поданими документами) має здійснюватись при розмитненні товарів при перевірці вантажної митної декларації.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у даному випадку, контролюючим митним органом було перевірено код товару при розмитненні товарів, який позивач ввозив на територію України і жодних претензій до позивача з даного приводу не було.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з судами попередніх інстанцій, які пройшли до висновку, що відповідач неправомірно визначив інший код товару УКТ ЗЕД вже після проведення митного оформлення та ввезення товару на територію України, оскільки, законодавством України з питань митної справи чітко передбачено обов'язок перевірки правильності кодування товару при перевірці вантажної митної декларації.

Крім того, відповідно до пункту 2 узагальнення Верховного Суду України «Практика розгляду судами адміністративних справ щодо спорів, пов'язаних зі справлянням податків і зборів митними органами», якщо митні органи, приймаючи вантажно-митні декларації та пропускаючи товар на митну територію України, погоджувалися з відомостями щодо звільнення позивача від сплати податку на додану вартість, чи з кодом товарної номенклатури, зазначеної імпортером, то відповідно до пункту 10.3 статті 10 Закону України «Про податок на додану вартість» та підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» Митниця не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень про нарахування податкових зобов'язань у зв'язку з помилковим визначенням коду товарної номенклатури.

За таких обставин та з урахуванням вимог частини третьої статті 2, частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Київської регіональної митниці Державної митної служби України - відхилити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 р. у справі № 2а-5576/12/1070 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис) І.В. Приходько
Судді: (підпис) І.О. Бухтіярова
(підпис) М.І. Костенко