Справа № 379/46/15-а
Суддя: Бойко М. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/46/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015 року Таращанський районний суд Київської області

в складі:

головуючого: судді Бойка М.Г.,

при секретарі: Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща

адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, де зазначила, що просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні перерахунку та виплаті щомісячної доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та державної пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та зобов'язати призначити перерахувати та виплатити їй з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року пенсію в такому розмірі. Постанову допустити до негайного виконання.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, проте в позові зазначила, що просить суд розглядати справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте надав заперечення, де зазначив, що просить суд залишити позов без задоволення, з підстав викладених в запереченні, розглядати справу у відсутність представника відповідача.

Суд встановив, що позивачка є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, інвалідом 2 групи, є непрацюючим пенсіонером, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджено копією посвідчення, довідкою МСЕК та копією паспорта з відміткою про реєстрацію.

19.12.2014 року позивачка звернулася до відповідача із проханням провести перерахунок її пенсії відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, листом № 9305/03 від 24.12.2014 року відповідач відмовив позивачці в такій доплаті, посилаючись на норми ст. 116 Бюджетного кодексу України та постанову Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що позивачка знала про порушення свого права з часу отримання пенсії у меншому розмірі ніж передбачено Законом, оскільки зміни до законодавчих актів є загальнодоступними, друкуються в друкованих виданнях та доступ до них не обмежено, позовну заяву подала до суду 12 січня 2015 року щодо позовних вимог, що стосуються перерахунку державної пенсії, додаткової пенсії та доплати до пенсії відповідно до ст.ст. 54, 50, 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період, починаючи з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року.

Таким чином, даний адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 01 січня 2014 року по 19 липня 2014 року подано поза межами шестимісячного строку для звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС України.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється ухвала.

Приймаючи рішення щодо наявності або відсутності підстав для поновлення строку судом враховано, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. В матеріалах поданого позову докази таких обставин відсутні.

Також безпідставними є посилання позивачки на пп. і) п. а) ч.1 ст. VІ Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21.05.1963 року щодо строку позовної давності в тридцять років з дня ядерного інциденту, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. ІХ даної Конвенції, якщо положення державних чи суспільних систем страхування здоров'я, соціального страхування, соціального забезпечення, відшкодування при нещасних випадках на виробництві чи відшкодування на випадок професійних захворювань включають відшкодування за ядерну шкоду, то права осіб, які користуються такими системами, на отримання відшкодування згідно цієї Конвенції і права регресу в силу таких систем проти оператора, який несе відповідальність, визначається, при умові дотримання положень даної Конвенції, законодавством Домовляючоїсь сторони, в якій такі системи встановлені, або правилами міжурядової організації, яка встановила такі системи.

Враховуючи викладене та відсутність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд вважає, що даний адміністративний позов про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити, перерахувати та виплатити державну пенсію, додаткову пенсію та доплату до пенсії за період з 01 січня 2014 року по 12 липня 2014 року слід залишити без розгляду.

Щодо іншої частини позовних вимог, то відповідно до рішення Таращанського районного суду від 10.09.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про перерахунок пенсії, яке постановою судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 25.10.2011 року частково змінено, зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначеної на підставі ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18.08.2007 року по 31.12.2007 року, та з 22.08.2008 року, з урахуванням проведених виплат.

Також відповідно до постанови Таращанського районного суду від 23 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок і виплату недоотриманої пенсії, зобов'язано відповідача з 01.09.2010 року провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії відповідно до ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати, починаючи та відповідно до ст.50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку 75% від мінімальної пенсії за віком, визначеної на підставі ч.1 ст.28 Закону України «Про державнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплачених сум. Дані рішення суду набрали законної сили.

Тобто відповідача зобов'язано здійснювати такий перерахунок без зазначення кінцевої дати.

Згідно ст. 124 Конституції України та частини 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 8 Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, невиконання відповідачем дій вказаних в рішеннях суду не може бути підставною для звернення до суду з даним позовом, оскільки воно є наслідком чинного на той час правового регулювання, не обмежує волю законодавчого органу в майбутньому та не змінює правове регулювання суспільних відносин на майбутнє.

Рішення суду не може вичерпати свою дію в зв'язку зі зміною правового регулювання виплати даних доплат відповідно до закону, оскільки така позиція прямо суперечить вимогам Конституції України (ст. ст. 8, 22), що має найвищу юридичну силу та КАС України (ст. 14).

Згідно ст. 19 Конституція України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зміни до ст. ст. 39, 50, 51, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» внесені на підставі ЗУ № 3491 від 14.06.2011 року «Про внесення змін до Державного бюджету України в 2011 році» п. 4 прикінцевих положень якого встановлено, що у 2011 році норми і положення даних статтей застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного Фонду України.

Крім того, на підставі Закону України від 31 липня 2014 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набув чинності 3 серпня 2014 року, «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені п. 6-7, за яким було встановлено, що норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 54 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, у спорі між тими самими сторонами (позивачка та УПФ України в Таращанському районі), про той самий предмет (перерахунок пенсії у відповідності до вимог ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи») і з тих самих підстав (виплата пенсії у меншому розмірі, ніж це передбачено, за певний період) є рішення суду, які набрали законної сили та в якому період, за який зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити доплату до пенсії, додаткову пенсію та державну пенсію, визначений датою початку такого перерахунку та виплати, без зазначення кінцевої дати нарахування та виплати, тобто враховуючи періодичність пенсії, виплата якої не обмежена у часі, суд не обмежив орган, відповідальний за здійснення нарахування і виплати (УПФУ у Таращанському районі Київської області), певним часовим проміжком, прийняття нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а тому розглянувши поданий позов, суд фактично повторно вирішить спір, який вже вирішено судом.

В зв'язку з цим суд вважає, що вимоги позивачки про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні перерахунку та виплаті та зобов'язанні призначити, перерахувати та виплатити їй доплату до пенсії, додаткову пенсію та державну пенсію відповідно до ст. ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 12 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року не підлягають задоволенню.

Сторони по справі підлягають звільненню від сплати судового збору відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 8, 19, 22, 124 Конституції України, ст.ст. 8-11, 14, 18, 62, 71, 99, 100, 159,160, 161, 162, 186, 256 КАС України, ст.ст. 39, 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 71, 72 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-VI, ЗУ «Про судовий збір», суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період з 01 січня 2014 року по 12 липня 2014 року залишити без розгляду.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії в період з 12 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року в повному обсязі.

Звільнити сторони від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд Київської області шляхом подачі, в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ:_______________