Справа № 637/1402/14-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 р.Справа № 637/1402/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області на постанову Шевченківського районного суду Харківської області від 27.01.2015р. по справі № 637/1402/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області

про визнання незаконним рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, скасування його та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

19.12.2014 року ОСОБА_1 19 грудня 2014 року звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області , в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області від 20.06.2014 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, на пільгових умовах відповідно до п. а) ст.55 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі призначити ОСОБА_1 пенсію в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, відповідно до п. а) ст.55 Закону України „Про пенсійне забезпечення", з моменту виникнення у нього права на призначення пільгової пенсії.

Постановою Шевченківського районного суду Харківської області від 27.01.2015р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області від 20 червня 2014 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах та скасувати його. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області призначити ОСОБА_1 пенсію на підставі п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 11 грудня 2014 року.

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області, не погодившись з постановою суду першої інстанції , надіслало апеляційну скаргу , вважає, що під час винесення постанови судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права , неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, що призвело до винесення незаконного та невірного по своїй суті судового рішення та просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Шевченківського районного суду Харківської області від 27.01.2015р, прийняти нове рішення яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

З матеріалів справи вбачається , що 07.03.2014 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. а) ст.55 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Управління ПФУ в Шевченківському районі Харківської області від 20 червня 2014 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а саме відповідач вважає, що його стаж, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах складає 04 роки, 08 місяців ох день.

Позивачу не зараховано до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоди роботи: - 30 квітня 1980 року по 24 жовтня 1980 року; з 11 липня 1981 року по 17 січня 1982 року; з 24 травня 1982 року по 16 листопада 1982 року; з 7 квітня 1983 року по 24 квітня 1983 року ; з 1 липня 1983 року по 1 листопада 1983 року; з 26 березня 1984 року по 8 листопада 1985 року; з 10 грудня 1985 року по 12 березня 1986 року ; з 13 березня 1986 року по 16 березня 1987 року ; з 18 квітня 1987 року по 14 січня 1988 року ; з 24 січня 1988 року по 8 липня 1991 року ;з 16 вересня 1991 року по 15 вересня 1995 року, що складає 8 років об місяців 9 день, оскільки за дані періоди роботи згідно наданих архівних довідок від 20 березня 2014 року № 01-38/152 та № 01-38/152-1 посада зазначена частково, або взагалі відсутні накази про переведення назад на основне місце роботи після переведення на тимчасові роботи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що стаж позивача з 30 квітня 1980 року по 24 жовтня 1980 року; з 11 липня 1981 року по 17 січня 1982 року; з 24 травня 1982 року по 16 листопада 1982 року; з 7 квітня 1983 року по 24 квітня 1983 року ; з 1 липня 1983 року по 1 листопада 1983 року; з 26 березня 1984 року по 8 листопада 1985 року; з 10 грудня 1985 року по 12 березня 1986 року ; з 13 березня 1986 року по 16 березня 1987 року ; з 18 квітня 1987 року по 14 січня 1988 року ; з 24 січня 1988 року по 8 липня 1991 року ;з 16 вересня 1991 року по 15 вересня 1995 року УПФ в Шевченківському районі не зараховано безпідставно та відповідно до наданих розрахунків становить 12 років 7 місяців 2 днів, що є достатнім для призначення пільгової пенсії відповідно за п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення ».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар'єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; жінки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93року №637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". У відповідності до п.1 даного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби , навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 даного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом 1 п.20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ , організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається з матеріалів справи , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 30 квітня 1980 року по 15 вересня 1995 року працював машиністом, помічником машиніста електровозу, локомотиву, тепловозу в Локомотивному депо Куп'янської залізничної дороги, Стахановському вагонобудівельному заводі, Шевченківському заводі залізобетонних конструкцій( а.с. 12-13).

З акту зустрічної перевірки достовірності архівних довідок від 30 січня 2014 року від 6 березня 2014 року вбачається факт того , що ОСОБА_1 відповідно до книги «Наказів директора заводу ЗБК по особовому складу « Шевченківському заводі залізобетонних конструкцій» за період 1981 -1995 років,особової карти №759 працівника ОСОБА_1 працював машиністом , помічником машиніста,за необхідністю, тимчасово переводився на інші роботи (а.с.39).

Частиною другою ст. 33 КЗпроП України передбачено , що власник або уповноважений ним орган має право перевести працівника строком на один місяць на іншу роботу , не обумовлену трудовим договором.

Вказані записи в трудовій книжці свідчать про те , що позивач мав основне місце роботи , але за необхідністю тимчасове переводився на інші ділянки підприємства.

З аналізу чинного законодавства вбачається , що у разі виробничої потреби для підприємства власник або уповноважений ним орган має право переводити працівників на строк до одного місяця на не обумовлену трудовим договором роботу на тому ж підприємстві або на інше підприємство, але в тій же місцевості з оплатою праці за виконаною роботою, але не нижчою від середнього заробітку за попередньою роботою.

Отже, виробничою потребою закон визнає непередбачені, виняткові випадки, які перешкоджають нормальному процесу виробництва і які необхідно негайно усунути.

Стаття 33 КЗпроП України обмежує строк переведення в разі виробничої потреби одним місяцем. Але закон не обмежує кількість переведень, наприклад, протягом календарного року. Тому можливі випадки, коли власник або уповноважений ним орган протягом календарного року декілька разів здійснить переведення працівника на тимчасову роботу в разі виробничої потреби.

Про переведення власник або уповноважений ним орган виносить наказ , який надається для ознайомлення працівнику, при цьому будь яких обов'язкових дій ( видачу наказу) про повернення працівника до основного місця роботи.законодавством не передбачено. Важливо лише, щоб строк кожного переведення не перевищував одного місяця.

З пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 , які допитані судом першої інстанції, вбачається, що вони працювали на одному підприємстві з позивачем в різні періоди його роботи,засвідчили,що позивач весь час працював помічником машиніста, машиністом тепловозу. Свідок ОСОБА_4 засвідчив , що саме його помічником працював ОСОБА_5 . Були випадки коло його (ОСОБА_4.) тимчасово переводили на інші ділянки підприємства але не більш, як на один місяць, при цьому ніяких наказів про повернення на основне місце роботи ніхто не виносив.

З архівної довідки від 20 березня 2014 року № 01-38 /152-1 вбачається , що ОСОБА_1 за часи його роботи, як помічнику машиніста надавалась щорічна відпустка. Відомостей про те ,що ОСОБА_1 надавалась щорічна відпустка на іншій посаді відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що періоди роботи позивача з 30 квітня 1980 року по 24 жовтня 1980 року; з 11 липня 1981 року по 17 січня 1982 року; з 24 травня 1982 року по 16 листопада 1982 року; з 7 квітня 1983 року по 24 квітня 1983 року ; з 1 липня 1983 року по 1 листопада 1983 року; з 26 березня 1984 року по 8 листопада 1985 року; з 10 грудня 1985 року по 12 березня 1986 року ; з 13 березня 1986 року по 16 березня 1987 року ; з 18 квітня 1987 року по 14 січня 1988 року ; з 24 січня 1988 року по 8 липня 1991 року ;з 16 вересня 1991 року по 15 вересня 1995 року повинні зараховуватися до спеціального стажу роботи, який надає право на пенсію на пільгових умовах, тому УПФ в Шевченківському районі безпідставно не зараховано до спеціального стажу роботи зазначені період роботи позивача , який дає право на призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги є помилковими та не спростовують правомірність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду Харківської області від 27.01.2015р. по справі № 637/1402/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 14.04.2015 р.