Справа № 368/396/15-а
Суддя: Кириченко В. І.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/396/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, Управління Державної міграційної служби України в Київській області, Кагарлицького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Київській області , треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору- ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання протиправними дій і зобов'язати сільську раду надати документи, зобов'язати районний сектор Управління ДМС здійснити реєстрацію місця проживання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обґрунтував позов тим, що восени 2009 року він вселився в напівзруйнований будинок , що належав його діду і бабі та розташований в АДРЕСА_2. Вказаний будинок належить місцевій громаді с. Стайки, так як право власності на нього юридично не оформлено ні за ким. Будинок обліковується на балансі сільської ради.

У вересні 2014 року він звернувся до Кагарлицького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Київській області з наміром зареєструвати адресу його фактичного постійного проживання по вказаній вище адресі і отримав роз'яснення , що для здійснення реєстрації необхідна згода власника будинку.

В січні 2015 року на підставі ст.30 ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні» звернувся до Стайківської сільської ради з заявою про здійснення реєстрації його місця проживання за вказаною вище адресою і отримав відповідь про необхідність звернення з цього питання до Кагарлицького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Київській області.

22 січня 2015 року він знову звернувся до Стайківської сільської ради з заявою про видачу йому на руки домової книги для самостійного здійснення реєстрації у Кагарлицькому районному секторі Управління Державної міграційної служби України в Київській області, але отримав відмову.

Вважає, що відповідачі порушили його право на вільний вибір місця проживання і положення ст.ст.21,22,33 Конституції України, ст.ст. 3,6 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.2 Загальної декларації прав людини.

Просив суд визнати дії Стайківської сільської ради щодо ненадання необхідних документів для здійснення реєстрації місця проживання в будинку за вказаною вище адресою неправомірними та зобов'язати як балансоутримувача будинку надати такі документи. Також просив зобов'язати Кагарлицький районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Київській області здійснити реєстрацію його основного місця проживання за вказаною вище адресою.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали і уточнили, що позивач не звертався з заявою до Кагарлицького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Київській області по питанню реєстрації місця проживання в АДРЕСА_2.

Представник Управління Державної міграційної служби України в Київській області позов не визнала і пояснила, що позивач не звертався з заявою до Кагарлицького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Київській області по питанню реєстрації місця проживання в АДРЕСА_2, а звертався тільки по питанню роз'яснення законодавства з цього питання, що було і зроблено.

Представники Стайківської сільської ради не визнали позов і пояснили, що позивач дійсно звертався по питанню реєстрації місця проживання і сільська рада дала роз'яснення про необхідність звернутися до Кагарлицького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Київській області. Також звертався по питанню видачі домової книги, але сільська рада не веде таких книг і будинок не перебуває на балансі сільської ради.

Треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору- ОСОБА_2 і її представник, ОСОБА_3, представник ОСОБА_4 вважають, що вони є співвласниками будинку в порядку спадкування про що розглядається спір судом і не дають згоди на реєстрацію місця проживання.

Треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору- ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вважають, що мати позивача має право на частку в будинку, а тому позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено слідуюче.

Місце проживання позивача було зареєстроване 10.11.2009 року за адресою АДРЕСА_1 і знято з реєстрації 12.02.2015 року . На цю дату 12.02.2015 року, згідно ст. 3 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; Абзац п'ятий статті 3 в редакції Закону N 1673-VII ( 1673-18 ) від 02.09.2014 \

Згідно ст. 6 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» на вказану дату передбачено слідуюче.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її законний представник подає:

письмову заяву;

документ, до якого вносяться відомості про місце проживання.

квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання;

документи, що підтверджують право на проживання в житлі,

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян,які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Позивач не подавав жодного документа до Кагарлицького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Київській області по питанню реєстрації місця проживання в АДРЕСА_2, а тільки звертався з питання наданню консультації з цього питання.

Позивач фактично стверджує, що житловий будинок є безхазяйною річчю. Вказаний житловий будинок відповідно до ст.335 ЦК України не є безхазяйною річчю і не передавався за рішенням суду у комунальну власність, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Київської області в справі №2-65/12 про наявність спору про право власності на вказаний житловий будинок.

Також згідно ст.182 ч.1 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі , їх виникнення , перехід і припинення підлягають держаній реєстрації. Позивач не надав допустимих доказів на підтвердження таких прав на житловий будинок.

Ст.30 ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачає здійснення реєстрації місця проживання громадян, а тому на звернення позивача до Стайківської сільської ради 6.01.2015 року зареєструвати адресу його фактичного постійного проживання по вказаній вище адресі правомірно дано роз'яснення про орган який розглядає це питання, а не сільська рада.

На звернення позивача 22.01.2015 року до Стайківської сільської ради по питанню видачі домової книги правомірно відмовлено , так як в сільській раді відсутні домові книги і ст.182 ч.1 ЦК України передбачено вимоги на підтвердження право власності та інші речові права на нерухомі речі.

Стаття 2 Загальної декларації прав людини передбачає слідуюче.

Кожна людина повинна мати всі права і всі свободи, проголошені цією Декларацією, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового, станового або іншого становища.

Крім того, не повинно проводитися ніякого розрізнення на основі політичного, правового або міжнародного статусу країни або території, до якої людина належить, незалежно від того, чи є ця територія незалежною, підопічною, несамоврядованою або як-небудь інакше обмеженою у своєму суверенітеті.

Тому відповідачі не порушили право позивача на вільний вибір місця проживання і положення ст.ст.21,22,33 Конституції України, ст.ст. 3,6 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.2 Загальної декларації прав людини.

Тому в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст.21,22,33 Конституції України, ,ст.2 Загальної декларації прав людини ст.182 ч.1,335 ЦК України, ст.ст.3,6 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 11,71,86 КАС України, суд,-

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу на постанову суду подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України.

Суддя В. І. Кириченко