Справа № 344/16835/14-а 2-а/344/825/14
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 р. Справа № 876/1155/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.11.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №2.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що він звернувся до відповідача з заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України та зобов'язання призначити, нараховувати та виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням робочого стажу з 20.11.1978 року по 18.12.1998 року - 20р. 28 днів. Однак, не зважаючи на наявність зазначених відомостей у трудовій книжці, яку представив позивач відповідачу, управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську відмовило йому у призначенні пільгової пенсії, посилаючись на відсутність уточнюючих довідок, які б підтверджували трудовий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах. Дану відмову позивач вважає неправомірною. Просив позов задоволити.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.11.2014 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою адміністративний позов задоволити.

Враховуючи те, що судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження та керуючись ст. 183-2 КАС України колегія суддів вважає за доцільне справу розглядати в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач згідно даних трудової книжки, з 23.06.1977 року по 31.08.1978 року працював водієм 3-го класу на автобазі № 11 виробничого управління автомобільного транспорту «Укргазстрой», з 20.11.1978 року по 15.05.1979 року працював водієм 3-го класу на автобазі управління зв'язку, з 13.06.1979 року по 18.12.1998 року працював на автобазі водієм 3-го та з 12.06.1987 року - 1-го класу.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Згідно ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Порядок застосування зазначеного Списку №2 визначається «Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.05 р. за № 383.

Згідно положення п. 3 зазначеного Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року за № 10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року за № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», а також Постановою № 1173 від 1956 року Ради Міністрів СССР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», чинними на час виникнення спірних правовідносин, визначені робітники, керівники та спеціалісти, постійно і безпосередньо зайняті у роботі з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно списку № 2 розділу «Загальні професії».

Положеннями п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року за № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» визначено, що наведена вище постанова КМУ від 11.03.1994 року за № 162 втратила чинність та цією ж постановою затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6 Порядку визначено, що працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Аналіз наведених норм у сукупності та зібрані у справі докази, зокрема, копія трудової книжки свідчать про те, що трудовий стаж позивача на посаді водія перевищує половину встановленого строку у 6 років та 3 місяці, однак відсутні дані щодо роботи позивача водієм пасажирського транспорту і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, а тому право позивача на пільгову пенсію на думку апеляційного суду не знайшло свого підтвердження у матеріалах справи.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.11.2014 року у справі №344/16835/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич