Справа № К/9991/55931/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2015р. м. Київ К/9991/55931/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий Стародуб О.П.,
судді Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2010р. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 10.08.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и л а:
У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання стягнути матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 2676 грн. та грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 2676 грн. за 2008 рік.
Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2010р., яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10.08.2011р, позов задоволено.
З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Відповідно до п.п. 33.1 та 33.2 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (затвер. наказом Міністра оборони України від 11.06.2008р. №260) особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Матеріальна допомога надається військовослужбовцям за їх заявою за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Пунктами 30.1 30.3 вказаної Інструкції встановлено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, у разі вибуття в щорічну основну відпустку виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Виплата грошової допомоги військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.
В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач перебував на дійсній військовій службі у 1896 військовому представництві замовника Міністерства оборони України, яке знаходиться на грошовому забезпеченні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно наказу начальника 621 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 04.03.2009р. №40 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та грошову допомогу на оздоровлення за 2008 рік позивач не отримував.
Наказом начальника 1896 військового представництва Міністерства оборони України від 12.05.2009р. №38 передбачено виплату позивачу допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.05.2009р. №118 позивачу не виплачені належні суми додаткових видів грошового забезпечення, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 2676 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань в розмірі 2676 грн., одноразова грошова винагорода за безперервну бездоганну військову службу в розмірі 892,50 грн.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з чим погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач протиправно не виплатив позивачеві матеріальну допомогу для вирішення матеріально-побутових питань за 2008 рік в розмірі 2676 грн. та грошову допомогу на оздоровлення за 2008 рік. в розмірі 2676 грн.
З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.
Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки відповідач мав заборгованість перед позивачем за належні та не виплачені суми додаткових видів грошового забезпечення, а саме: з матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та з грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 №118 від 19.05.2009р., а тому суди обґрунтовано дійшли до висновку про задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення без змін.
Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2010р. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 10.08.2011р. у даній справі без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський