Справа № 2а-1664/12/2070
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року м. Київ К/9991/39354/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Західної міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківської області Державної податкової служби (МДПІ)

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2012

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012

у справі № 2а-1664/12/2070 Харківського окружного адміністративного суду

за позовом Приватної науково-виробничої фірми (ПНВФ) «Анкор-Теплоенерго»

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Харкова (ДПІ)

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2012, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ ДПІ у Ленінському районі м. Харкова № 35 від 12.01.2012 «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ПНВФ «АНКОР-ТЕПЛОЕНЕРГО»; визнано протиправними дії ДПІ у Ленінському районі м. Харкова щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПНВФ «АНКОР-ТЕПЛОЕНЕРГО» в частині правомірності нарахування податкового зобов"язання та податкового кредиту з податку на додану вартість по операціях з придбання товарів, робіт, послуг у ПП «Інтер-Буд-комфорт» () у жовтні 2011 року, та складання акту перевірки № 118/23-304/32762338 від 30.01.2012 (бланк № 011304).

У касаційній скарзі Західна МДПІ (правонаступник ДПІ у Ленінському районі м. Харкова) просить скасувати ухвалені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права.

Позивач не реалізував процесуальне право подати заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що відповідач направив на адресу позивача листи від 14.12.2011 № 8907/10/26-007 та від 03.01.12 № 14/10/26-007 «Про надання інформації та її документального підтвердження» щодо надання письмових пояснень та їх документального підтвердження відтворених в податковому обліку фінансових показників господарських операцій з ПП «Інтер-буд-комфорт» за жовтень 2011 року. На ці листи позивач надав відповіді від 22.12.2011 № 2212 та від 17.01.2012 № 1701, в яких вказав на невідповідність вказаних запитів нормам Податкового кодексу України (ПК).

На підставі наказу від 12.01.2012 № 35 посадовими особами ДПІ проведено позапланову невиїзну документальну перевірку позивача в частині правомірності нарахування податкових зобов"язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по операціях з придбання товарів, робіт, послуг у ПП «Інтер-Буд-комфорт» () у жовтні 2011 року, за результатами якої складено акт від 30.01.2012 № 118/23-304/32762338.

Відповідно до пункту 42.1 ст. 42 ПК податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані, а у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з пунктом 75.1 ст.75 цього Кодексу органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби..

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 ст.78 ПК встановлено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно пункту 79.1 ст. 79 цього Кодексу документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (пункту 79.2 цієї статті).

Встановивши у судовому процесі факт не відповідності запиту ДПІ від 14.12.2011 № 8907/10/26-007 нормам пункту 42.1 ст. 42 ПК (на запиті відсутня печатка ДПІ), а також факт, що наказ про проведення перевірки був виданий до спливу 10-тиденного строку, який встановлений нормами підпункту 78.1.1 пункту 78.1 ст. 78 ПК для надання відповіді на запит від 03.01.12 № 14/10/26-007, суди попередніх інстанцій зробили правильні висновки про неправомірність наказу від 12.01.2012 № 35 про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ПНВФ «Анкор-Теплоенерго» та дій податкового органу щодо проведення перевірки за вказаним наказом.

Разом із тим, не можна погодитись із висновками судів попередніх інстанцій у частині задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії ДПІ у Ленінському районі міста Харкова щодо складання акту перевірки № 118/23-304/32762338 від 30.01.2012.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 17 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, як правового акта індивідуальної дії є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, зокрема обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків. Прийняття суб'єктом владних повноважень рішення, як правило, є результатом вчинення ряду дій, зокрема щодо складання акта (довідки, протоколу тощо) за результатами проведеної перевірки, викладення відповідних висновків у цьому акті, які стали підставою для збільшення у податковому обліку платника податків грошового зобов'язання із податкових зобов'язань. З огляду на те, що в правовому регулюванні приймає участь саме рішення суб'єкта владних повноважень, а не окремі дії, вчинені в процесі здійснення владних повноважень, за результатами яких прийнято рішення, зокрема щодо складання акту перевірки не можуть бути предметом оскарження до адміністративного суду окремо від оскарження рішення. Обставини щодо вчинення цих дій входять до предмету доведення у справі за позовом про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, а їх правова оцінка судом на відповідність встановлених законом компетенції суб'єкта владних повноважень та порядку їх вчинення може бути підставою для скасування рішення як протиправного внаслідок вчинення посадовими особами суб'єкта владних повноважень дій не у спосіб та не у порядку, встановлених законом.

Поряд з цим, визнання неправомірними дій податкового органу щодо проведення документальної невиїзної перевірки позивача, за результатами якої складений акт від 30.01.2012 № 118/23-304/32762338, є достатнім способом захисту порушеного права позивача. Визнання протиправними дій щодо проведення перевірки має наслідком неправомірність висновків, які в цьому акті викладені.

Суди попередніх інстанцій не звернули увагу на такий зміст правового регулювання вищенаведених правових норм та зробили помилковий висновок про задоволення позову у вказаній частині .

Відповідно до ст. 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 225, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Західної міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківської області Державної податкової служби задовольнити частково, змінити постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012; позов задовольнити частково: скасувати наказ ДПІ у Ленінському районі м. Харкова № 35 від 12.01.2012 «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ПНВФ «АНКОР-ТЕПЛОЕНЕРГО»; визнати протиправними дії ДПІ у Ленінському районі м. Харкова щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПНВФ «АНКОР-ТЕПЛОЕНЕРГО» з питань правомірності нарахування сум податкового зобов"язання та податкового кредиту з податку на додану вартість по операціях з придбання товарів, робіт, послуг у ПП «Інтер-Буд-комфорт» () у жовтні 2011 року; в позові про визнання протиправними дій ДПІ у Ленінському районі м. Харкова щодо складання акту перевірки № 118/23-304/32762338 від 30.01.2012 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев