Справа № 2а-2206/10/0470
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року м. Київ К/800/14965/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Приходько І.В.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Міністерства доходів і зборів України (далі - Міністерство) на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року у справі за адміністративним позовом Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України (далі - Департамент) до ОСОБА_2, як фізичної особи-підприємця,

про стягнення штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2010 року Департамент звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій, у розмірі 124 110,00 грн.

Зазначив, що ОСОБА_2 у добровільному порядку не були сплачені штрафні (фінансові) санкції за порушення вимог ст. 11 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

22 квітня 2013 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що рішення Департаменту № 000218 від 21.12.2009 року щодо застосування до ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій скасоване, штрафні санкції не можуть бути стягнуті в примусовому порядку.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 7.02.1997 року виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_2 був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, відповідно до свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_1

10 червня 2008 року Департамент видав ОСОБА_2 ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями серії НОМЕР_2 від 9.06.2008 року за реєстраційним номером 004963, з терміном дії з 12.06.2008 року до 12.06.2013 року.

1 жовтня 2009 року Департамент здійснив позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо дотримання вимог Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за наслідками якої того ж дня був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що ОСОБА_2 у порушення вимог ст. 11 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зберігав алкогольні напої з підробленими марками акцизного збору.

Відповідно до експертного висновку № 2245-09 від 12.10.2009 року на алкогольних напоях, вилучених у ОСОБА_2, марки виготовлені не державним підприємством, що здійснює їх виготовлення.

21 грудня 2009 року Департамент прийняв рішення № 000218 (далі - Рішення № 000218) щодо застосування до ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій, у розмірі 124 110,00 грн.

14 квітня 2010 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2012 року, Рішення № 000218 скасоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначили, що рішення Департаменту № 000218 від 21.12.2009 року щодо застосування до ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій скасоване, а тому фінансові санкції за зазначеним рішенням не можуть бути стягненні з ОСОБА_2 в примусовому порядку.

Висновки судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Міністерства доходів і зборів України відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Приходько І.В.