Справа № 807/397/15
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 рокум. Ужгород№ 807/397/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання - Шмідзен І.Ю.

за участю представників

позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 07.02.2014 року)

відповідача: Беззаботнов В.В. (довіреність від 20.03.2015 року № 30/0715-10-008)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 6 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 14 квітня 2015 року.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3), в особі представника ОСОБА_1, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою (а.с.5-7) до Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (далі - відповідач, Хустська ОДПІ), якою просить визнати протиправними дії керівника Хустської ОДПІ щодо винесення податкового повідомлення-рішення від 16.12.2014 року № та скасувати податкове повідомлення-рішення Хустської ОДПІ від 16.12.2014 року № про визначення ФОП ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2235,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийняте всупереч норм чинного законодавства, оскільки, відповідачем допущене вільне тлумачення норм податкового законодавства в частині виникнення податкового боргу, його погашення та виникнення нового податкового боргу у зв'язку з погашенням старого та допущено множинне його трактування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити повністю, визнавши протиправними дії щодо винесення податкового повідомлення-рішення та скасувавши податкове повідомлення-рішення Хутської ОДПІ від 16.12.2014 року № .

Відповідач надав суду заперечення проти позову (лист Хутської ОДПІ від 24.03.2015 року № 425/10/07-15, а.с.36-37), згідно якого не погоджується з вимогами, викладеними в позовній заяві, вважає, що такі не ґрунтуються на нормах матеріального права та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, податкове повідомлення-рішення прийняте у відповідності до норм чинного законодавства та підстави для його скасування - відсутні, адже, позивачем пропущено один строк сплати авансового платежу з єдиного податку та спрямування усіх його наступних авансових платежів здійснювалось на погашення податкового боргу.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, наведених у поданих письмових запереченнях проти позову, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного:

Проведеною Хустською ОДПІ камеральною перевіркою дотримання граничних термінів сплати єдиного податку ФОП ОСОБА_3, встановлено порушення останнім терміну сплати єдиного податку з фізичних осіб, визначеного п.1 ст. 295 Податкового кодексу України, а саме: платники єдиного податку першої і другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця, про що складено акт від 27.11.2014 року № 1241/17. На підставі складеного акту, Хустською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 16.12.2014 року № , яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2235,80 грн.

Податкове повідомлення - рішення в адміністративному порядку не оскаржено, та ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про оскарження податкового повідомлення - рішення Хустської ОДПІ від 16.12.2014 року № .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, зокрема, актом Хустської ОДПІ від 27.11.2014 року № 1241/17, перевіркою виявлено порушення позивачем п.1 ст.295 Податкового кодексу України, а саме: платником порушено термін сплати авансового платежу по єдиному податку з фізичних осіб, відповідальність за яке передбачена ст.122.1 Податкового кодексу України. Враховуюче наведене, Хустською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.12.2014 року за № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 2235,80 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України та статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом.

Главою 1 розділу XIV ПК України передбачено особливий порядок оподаткування суб'єктів малого підприємництва шляхом сплати єдиного податку. Спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності (пп.291.2.).

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1 - 298.1.4 Податкового кодексу України. Так, згідно пп.298.1.1. для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву. Зареєстровані в установленому законом порядку суб'єкти господарювання (новостворені), які протягом 10 днів з дня державної реєстрації подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для третьої - шостої груп, вважаються платниками єдиного податку з дня їх державної реєстрації (пп.298.1.2. ПК України).

Як встановлено в судовому засіданні, 16.01.2012 року ФОП ОСОБА_3 подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 січня 2012 року з обранням способу оподаткування доходів за єдиним податком з віднесенням до другої групи та ставкою єдиного податку у розмірі 20 відсотків від розміру мінімальної заробітної плати. Законом України "Про державний бюджет на 2014 рік" встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1218 грн.

Згідно пп.295.1. ст.295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Проведеною перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3 пропущено один строк сплати щомісячного авансового платежу за квітень 2013 року, що потягло за собою несвоєчасну сплату усіх наступних місячних платежів. Як вбачається з особової картки платника за 2013 рік та доданих до позовної заяви копій квитанцій про сплату єдиного податку у 2013 році, останній здійснював оплату: 16.01.2013 р., 11.02.2013р., 12.03.2013 р., 15.05.2013 р., 11.06.2013 р., 11.07.2013 р., 12.08.2013 р., 11.09.2013 р., 21.10.2013 р., 21.10.2013 р., 12.11.2013 р., 10.12.2013 р., отже, твердження позивача про сплату авансових платежів без затримання не відповідає дійсності, оскільки, сплата авансового платежу за квітень 2013 року відбулась 15.05.2013 року замість необхідного до 20.04.2014 року, за травень 2013 року - 11.06.2013 року замість необхідного до 20.05.2013 року, червень 2013 року - 11.07.2013 року замість необхідного до 20.06.2013 року, за липень 2013 року - 12.08.2013 року замість необхідного до 20.07.2013 року, за серпень 2013 року - 11.09.2013 року замість необхідного до 20.08.2013 року, за вересень 2013 року - 21.10.2013 року замість необхідного до 20.09.2013 року, за жовтень 2013 року - 21.10.2013 року замість необхідного до 20.10.2013 року, за листопад 2013 року - 10.12.2013 року замість необхідного до 20.11.2013 року, за грудень 2013 року - 20.01.2014 року замість необхідного до 20.12.2013 року, за січень 2014 року - 12.02.2014 року замість необхідного до 20.01.2014 року, за лютий 2014 року - 12.03.2014 року замість необхідного до 20.02.2014 року, за березень 2014 року - 15.04.2014 року замість необхідного до 20.03.2014 року, за квітень 2014 року - 13.05.2014 року замість необхідного до 20.04.2014 року, за травень 2014 року - 16.06.2014 року замість необхідного до 20.05.2014 року, за червень 2014 року - 18.07.2014 року замість необхідного до 20.06.2014 року, за липень 2014 року - 19.08.2014 року замість необхідного до 20.07.2014 року, за серпень 2014 року - 19.09.2014 року замість необхідного до 20.08.2014 року, за вересень 2014 року - 21.10.2014 року замість необхідного до 20.09.2014 року.

Відповідно до вимог п.87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків у рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється.

Несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначених пп. 1,2 п. 291.4 ст. 291 ПК України, авансових платежів єдиного податку в порядку та строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 % ставки єдиного податку, обраної платником податків.

Відтак, Хустською ОДПІ правомірно застосовано до ФОП ОСОБА_3 штрафні (фінансові) санкції за порушення сплати авансового внеску по єдиному податку згідно податкового повідомлення-рішення від 16.12.2014 року за № у розмірі 2235,80 грн.

Пункт 21.1 ст. 21 ПК України передбачає зобов'язання посадових осіб контролюючих органів дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативно - правовими актами, тобто, положення ст. 21 ПК України є відсилочною до інших норм ПК України, оскільки виконання покладених на органи державної податкової служби функцій повинно здійснюватись виключно у межах визначених нормами ПК України прав цих органів.

Права органів державної податкової служби визначено ст. 20 ПК України, в тому числі, права органів ДПС визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків (пп.20.1.18 п.20.1 цієї статті), відтак, визначення грошових зобов'язань контролюючим органом передбачено нормами податкового законодавства, в зв'язку з чим відсутні підстави для визнання протиправними дій при прийнятті оскарженого податкового повідомлення - рішення.

Крім того, згідно визначення, наведеного у Науково - практичному коментарі до Кодексу адміністративного судочинства України, дія - активна поведінка органу чи посадової особи, та об'єктом оскарження може бути як одноразова, так і триваюча дія, яка порушує права чи інтереси позивача.

Наслідком розв'язання публічно - правового спору у справах про оскарження рішення є визнання його протиправним та скасування (визнання нечинним) повністю або частково або відмова у задоволенні такої вимоги, при цьому, вимога про визнання протиправними дій відповідача по складанню такого рішення не буде мати своїм правовим наслідком задоволення позову в частині визнання протиправним рішення, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред'явлення позову щодо визнання протиправним та скасування рішення, оскільки саме оскарженим податковим повідомленням - рішенням визначено зобов'язання по сплаті позивачем штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2235,80 грн., тобто, обов'язок у сфері публічно - правових відносин породжується саме податковим повідомлення - рішенням Хустської ОДПІ від 16.12.2014 року за № (а не діями начальника контролюючого органу при прийнятті вказаного податкового повідомлення - рішення).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем доведено як правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, так і правомірність дій щодо його прийняття, в зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами та задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" та в зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати слід стягнути з позивача з врахуванням суми судового збору, сплаченого позивачем при подані позову у відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у розмірі 182,70 грн., згідно квитанцій від 16.03.2014 року № (а.с.27), відтак, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь бюджету суму недоплаченого судового збору у розмірі 1644,30 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 94 КАС України та в зв'язку з відсутністю судових витрат відповідача, судові витрати на користь Хустської ОДПІ не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

2. Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_3) до державного (місцевого) бюджету суму недоплаченого судового збору у розмірі 1644,30 грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні тридцять копійок).

3. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С.І. Рейті