Справа № 810/984/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року 810/984/15

приміщення суду за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26,

час прийняття постанови : 13 год. 45 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лиска І.Г. ,

при секретарі судового засідання Васковець М.С., за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" до Київської митниці ДФС , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Стородж Логістик Компані" про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" з позовом до Київської митниці ДФС, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Стородж Логістик Компані" про визнання протиправним та скасування рішень №125130006/2015/210011/2, №125130006/2015/21001/2 від 25.02.2015 року та №125130006/2015/210020/2 від 06.03.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що між ТОВ «Хімагромаркетинг» та Bazismag Kft (Угорщина) укладено Договір купівлі-продажу гібридного насіння кукурудзи 2015. Відповідно до Договору продавець зобов'язався поставити покупцю продукт, а саме гібридне насіння кукурудзи що буде придбане в 2014 році - МВ 277, МВ 251, МВ 255, МВ 355.

З метою митного оформлення продукту, що надійшов відповідно до вказаного вище договору, Позивачем подано: митну декларацію № 125130006/2015/580479, митну декларацію № 125130006/2015/580480, митну декларацію № 125130006/2015/580574.

Також, були надані інші необхідні документи для митного оформлення товару.

Митна вартість була визначена позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, відповідачем, електронною поштою направлено повідомлення декларанту №37527 та №38151 про надання додаткових документів, а саме: висновок експертної організації про якість та вартісні характеристики товару, виданий уповноваженою експертною організацією, прайс-лист виробника, переклад наданих сертифікатів якості на товар, а повідомленням декларанту №28151, також калькуляцію виробник за 2014 та 2015 р.

На вказані запити відповідача позивачем було надано витребувані документи, однак, відповідач в супереч ст. 53, 54, 58 Митного кодексу України прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №125130006/2015/210011/2, №125130006/2015/21001/2 від 25.02.2015 року та №125130006/2015/210020/2 від 06.03.2015 року, якими збільшив зобов'язання ТОВ "Хімагромаркетинг" по сплаті митних платежів. На думку позивача, оскаржувані рішення митного органу є незаконними, оскільки при їх прийнятті відповідачем невірно встановлено факти та застосовано норми закону.

Представник позивача Вергелес П.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач позову не визнав.

Представники відповідача Чернявська О.Д. та Глазун Т.О. у судовому засіданні проти позову заперечували з підстав, викладених у письмових запереченнях, зазначили, що дії відповідача щодо визначення митної вартості товарів є законними і такими, що відповідають нормам чинного законодавства України, а рішення про коригування митної вартості - обґрунтованими та правомірними.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала.

Судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності представника 3-ї особи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представника позивача та представників відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.12.2014 року між ТОВ «Хімагромаркетинг» та Bazismag Kft (Угорщина) було укладено Договір купівлі-продажу гібридного насіння кукурудзи 2015. Відповідно до Договору продавець зобов'язався поставити покупцю продукт, а саме гібридне насіння кукурудзи що буде придбане в 2014 році - МВ 277, МВ 251, МВ 255, МВ 355 .

З метою митного оформлення продукту, що надійшов відповідно до вказаного вище Договору, позивачем подано: митну декларацію № 125130006/2015/580479, якою заявлено до митного оформлення наступний продукт: насіння простого гібриду кукурудзи першого покоління (F-1) протруєне з Maxsim XL 035FS (флудиоксоні) 25 г/л + мефоноксан сам 10 г/л.) + К 0bіс1 (дельтаментир бг/л піпероніл будоксид, 54 г/л) - сорту «МV 255» - партія №Н-4- 031/0126 - 382 пос. одн. На 8 дер. піддонах (чиста вага - 7983, 80 кг) партія Н-4-031- 01270366 пос. од. на 10 дер. піддонах (чиста вага -9296,40 кг.). Насіння не є в первинній упаковці. Виробник Bazismag Kft; митну декларацію №125130006/2015/580480, якою заявлено до митного оформлення наступний продукт: насіння трилінійного гібриду кукурудзи першого покоління (F-1) протруєне з Maxsim XL 035FS (флудиоксоні) 25 г/л +мефонок сам 10 г/л) піпероніл бут оксид, 54 г/л) - сорту «МV 355 DNSC» партія №Н-4-031/01 57-500 пос. од. на 13 дер. піддонах (чиста вага - 12950 кг.). Насіння не є в первинній упаковці. Виробник «Bazismag Kft»; митну декларацію № 125130006/2015/580574, якою заявлено до митного оформлення наступний продукт: насіння трилінійного гібриду кукурудзи першого покоління (F-1) протруєне з Maxsim XL 035FS (флудиоксоні) 25 г/л +мефонок сам 10 г/л) К 0bіс1(дельтаментир 6г/л піпероніл будоксид, 54 г/л) - сорту «МV 251»- партія №Н-15- 031/0004-223 пос. од. на 6 дер. піддонах (чиста вага - 5708,8 кг.) - партія №Н-15- 031/0005-5273 пос. од. на 14 дер. піддонах (чиста вага - 12437,2 кг.).

Також, позивачем були надані інші необхідні документи для митного оформлення товару: Рахунок - фактура (інвойс) КSZL 150015; Рахунок - фактура (інвойс) КSZL 150014; Рахунок - фактура (інвойс) КSZL 50103; сертифікат походження №581811; сертифікат походження № 581812; сертифікат походження № 581814; міжнародна товарно-транспортна накладна - №000838; міжнародна товарно-транспортна накладна - №228070; міжнародна товарно-транспортна накладна - №355564; фітосанітарний сертифікат №274640; фітосанітарний сертифікат №274641; фітосанітарний сертифікат №274642; фітосанітарний сертифікат №274643; фітосанітарний сертифікат №276974; фітосанітарний сертифікат №274751; пакувальний лист на «МV 255»; пакувальний лист на «МV 255» та «МV 355 DMSC»; пакувальний лист на «МV 251»; декларація про відсутність ГМО на «МV 255»; декларація про відсутність ГМО на «МV 355 DMSC»; декларація про відсутність ГМО на «МV 251»; декларація постачальника на «МV 255»; декларація постачальника на «МV 255»; декларація постачальника на «МV 355 DMSC»; декларація постачальника на «МV 251»; декларація 15 HU16148; декларація 15 HU5Е24; виписка про оплату; Заява від 18.02.2015р. про те, що товар знаходиться не в первинній упаковці.

Митна вартість була визначена позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Для додаткового підтвердження митної вартості Митним органом було витребувано від позивача додаткові документи, а саме : висновок експертної організації про якість та вартісні характеристики товару, виданий уповноваженою експертною організацією, прайс- лист виробника, переклад наданих сертифікатів якості на товар, а повідомленням декларанту №28151, також калькуляцію виробник за 2014 та 2015 р.

На вказані запити відповідача позивачем було надано: Висновок Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» від 24 лютого 2015 р. № 515 щодо проведення відповідності цінових умов Договору поточній кон'юнктурі ринку; Висновок Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» від 06 березня 2015 р.№ 623 щодо проведення відповідності цінових умов Договору поточній кон'юнктурі ринку; Прайст - лист для насіння кукурудзи від 19.02.2015р. (з перекладом); Декларація про відсутність ГМО на «МV 255» (з перекладом); Сертифікат якості №017629297 (з перекладом); Сертифікат якості №01768354 (з перекладом); Сертифікат якості №01768352 (з перекладом); Сертифікат якості №01767894 (з перекладом).

Київською митницею ДФС прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №125130006/2015/210011/2, №125130006/2015/21001/2 від 25.02.2015 року та №125130006/2015/210020/2 від 06.03.2015 року, якими вартість задекларованого товару митний орган визначив за резервним методом та збільшив зобов'язання ТОВ "Хімагромаркетинг" по сплаті митних платежів.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями Митного органу про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що пов'язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 544 Митного кодексу України основними завданнями, що покладені на органи доходів та зборів є, зокрема такі: забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи; забезпечення виконання зобов'язань, передбачених міжнародними договорами України з питань державної митної справи, укладеними відповідно до закону; забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України; застосування передбачених законом заходів митно-тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, здійснення контролю за дотриманням усіма суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності та громадянами встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення окремих видів товарів через митний кордон України.

Митниця, у розумінні ст. 546 МК України є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.

Керуючись ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

При цьому, митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до Митного кодексу України та інших законів України (ч. 2 ст. 318 МК України).

До того ж, форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю (ч.1 ст. 320 МК України).

Виключність повноважень митниць щодо здійснення державної митної справи, тобто митного контролю та митного оформлення, закріплено ст. 8 МК України.

Митний контроль, відповідно до п. 24 ч.1 ст. 4 МК України, являє собою сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 23 ч. 1 цієї ж статті, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Разом з тим, митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (п. 29 ч.1 ст. 4 МК України).

Згідно із ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі та транзиту через її території товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/21672, далі - Порядок 631).

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч.І ст. 248 МК України).

Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Митна декларація та інші документи, подання яких органам доходів і зборів передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються Митним кодексом України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч.6 ст. 257 МК України).

На виконання вказаної норми розроблено Положення про митні декларації, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 (далі - Постанова 450) та Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за№1372/21684, далі - Порядок 651).

Відповідно до ст. 334 МК України митні органи вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою покладено на митні органами, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення контролю та встановлені цим кодексом.

А особи, які здійснюють переміщення товарів через митний кордон України, зобов'язані надавати митним органам такі документи та відомості, необхідні для здійснення контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі, (ч. 2 ст. 334 МК України).

Статтею 335 МК України передбачено перелік документів та відомостей, які необхідні для митного контролю.

Розділом III МК України визначено загальні положення та порядок визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 49 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів (ст. 50 МК України).

Керуючись ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним зобов'язані подавати митниці достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. (п. 1 ч.5 ст. 54 МК України)

Документи, які підтверджують митну вартість товарів, визначені у ч. 2 ст. 53 МК України. Однак, у разі необхідності, органи доходів та зборів мають право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості (п. 2 ч. 5 ст. 54 МК України), а декларант чи уповноважена ним особа зобов'язані надати такі додаткові документи (ч. 3,4 ст. 53 МК України).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю та митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості згідно із ч. 1 ст. 54 МК України.

При цьому, у п.1 ч. 4 ст. 54 МК України визначено обов'язок митниць здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості товарів, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно п.1 ч.1 ст. 9 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, відповідно до ст. VII п.2 (а) Генеральної угоди по тарифам і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.

Статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди по тарифам і торгівлі 1994 року, ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таке, що ставить під сумнів право митних адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь-якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.

При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов'язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів та зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 МК України.

За результатами контролю митний орган визнає заявлену митну вартість або ж приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 МК України (ч. 3 ст. 54 МК України).

Рішення про коригування митної вартості товарів приймається митним органом у письмовій формі, якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість (ч. 1 ст. 55 МК України).

Таке рішення має містити необхідні реквізити, визначені ч. 2 ст. 55 МК України, а форма рішення затверджена наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), далі - Правила 598.

При цьому у Рішенні про коригування митної вартості обов'язково зазначається про право декларанта на випуск товару у вільний обіг за умови надання гарантій, передбачених розділом X МК України у разі незгоди з таким рішенням. Строк дії таких гарантій складає 90 календарних днів (ч.7 ст. 55 МК України).

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може подати додаткові документи для підтвердження заявленої ним вартості, (ч. 8 ст. 55 МК України). Орган доходів та зборів, у разі надання вказаних документів, розглядає їх та виносить письмове рішення щодо визнання чи невизнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів та зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

У разі відмови у митному оформленні складається картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, форма та порядок заповнення якої визначено Порядком 631.

Так, судом встановлено, що 20.02.2015 декларантом позивача заявлено до митного оформлення за електронними митними деклараціями (далі - ЕМД) типу ІМ 40 АА №125130006/2015/580413, №125130006/2015/580417, товар «насіння трилінійного гібриду кукурудзи першого покоління сортів MV 355 DMSC, MV 255». Країна виробництва HU (Угорщина), торгівельна марка - Bazismag Kft, виробник - Bazismag Kft, який надійшов на адресу ТОВ «Хімагромаркетинг» від іноземного контрагента Bazismag Kft за договором купівлі-продажу гібридного насіння кукурудзи 2015 від 22.12.2014р.

Декларантом було обрано основний метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо товарів, якы імпортуються.

У графі 44 ЕМД, відповідно до Порядку 651, декларантом Позивача зазначено вичерпний перелік документів, які були надані декларантом позивача до митного оформлення.

Під час розгляду вказаних документів було встановлено наступні розбіжності

Відповідно до п.1 Договору купівлі-продажу гібридного насіння кукурудзи 2015 від 22.12.2014 року продуктом у цьому договорі є гібридне насіння кукурудзи, що буде продане у 2014 році. Відповідно до п.4 цього ж Договору дата та період поставки - до 20.01.2015р. Однак, надані до митного оформлення інвойси № KSZL150014, KSZL150015 датовано 10.02.2015р. , таким чином дата складання інвойсів не відповідає умовам вказаного договору.

При цьому, у наданих інвойсах від 10.02.2015 р. не міститься посилання на договір від 22.12.2014р., що не дає змоги ідентифікувати спірну поставку товарів як таку, що відбувається на виконання вимог договору.

Відповідно до абзацу 3 п.1 Договору купівлі-продажу гібридного насіння кукурудзи 2015 від 22.12.2014 до моменту відвантаження (поставки) товару, сторонами буде підписано додаткову угоду №1 до даного Договору щодо якісних характеристик товару.

Згідно з вимогами п.2 ч.2 ст. 53 МК України, зовнішньоекономічний договір та додатки до нього є обов'язковими документами, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Однак, у даному випадку, всупереч п.2 ч. 2 ст.53 МК України, не було подано жодної додаткової угоди, хоча її наявність прямо передбачена умовами зовнішньоекономічної угоди.

Відповідно до абзацу 2 п.2 Договору купівлі-продажу від 22.12.2014р. передбачено обов'язкові документи, що відправляються разом з товаром. Сторонами контракту визначено, що до таких документів належать, серед іншого: оригінал інвойсу; комерційний рахунок. При цьому, відповідно до абзацу 4 п.2 Договору, такі документи надсилаються до моменту відвантаження, а тому вони вже мали бути наявними у позивача на момент спірного митного оформлення товару.

Однак, всупереч вимогам контракту, а також всупереч вимогам ч.2 ст. 53 МК України, до митного оформлення надано лише копію інвойсу, жодного комерційного рахунку до митного оформлення не було подано, таким чином позивачем надано неповну інформацію щодо заявленої ним митної вартості товарів.

Умови оплати спірного товару встановлено п.3 Договору купівлі-продажу гібридного насіння кукурудзи 2015 від 22.12.2014р., а саме передбачено, що 137 100,00 євро сплачується за 3 дні до моменту доставки, 124400,00 євро - через 180 днів після доставки товару. Таким чином, умовами контракту передбачено здійснення передоплати у розмірі 137 100,00 євро. При цьому, у разі несвоєчасної оплати умовами Договору від 22.12.2014 року передбачено нарахування позивачу 10% річних за прострочений період.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 53 МК України, до обов'язкових документів, що надаються для підтвердження заявленої митної вартості на товар належать банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У даному випадку до митного оформлення, всупереч п.п. 4,5 ч.2 ст. 53 МК України, додано документ, що містить інформацію про здійснення 04.02.2015р. лише частини передоплати у розмірі 54500 євро, в той час як на момент митного оформлення контрактом передбачено сплату 137100 євро.

Крім того, судом встановлено, що загальна сума, що має бути сплачена у п.3 Договору від 22.12.2014 року, а саме 261 500 євро (137100 євро передоплати та 124400 євро післяплати) не збігається із загальною сумою, визначеною у п.1 цього ж договору, а саме -249 500 євро.

Отже, покупцем здійснюються додаткові витрати на користь продавця, однак жодним документом не підтверджено, що це за витрати та який їх реальний розмір.

Разом з тим, судом встановлено, що до позовної заяви додано неналежний доказ по справі, а саме копія Договору купівлі-продажу гібридного насіння кукурудзи 2015 від 22.12.2014р. , що не відповідає змісту копії Договору, який було надано до митного оформлення, а саме існують розбіжності у п.3, п.4 Договорів.

При цьому, Договір від 22.12.2014, який було надано до митного оформлення, містить підписи та печатки обох сторін договору, що не дотримано у копії Договору, який додано до позовної заяви.

Керуючись п.4 договору купівлі-продажу гібридного насіння кукурудзи 2015 від 22.12.2014 року умовами поставки визначено EXW Martonvasar, при цьому вказано, що транспортування та страхування мають бути організовані позивачем, тобто саме позивач сплачує витрати на транспортування та страхування вантажу. Фактично місцем отримання вантажу, всупереч вимогам контракту, є «Debrecen, Hungary», про що вказано у CMR від 10.02.2015 р. №228070, від 10.02.2015р. №000838 та пакувальних листах.

Крім того, умовами Договору від 22.12.2014 року датою та періодом доставки визначено 20.01.2015 року (п.4 Договору), фактично ж поставка здійснюється у лютому 2015р. .

Умовами поставки EXW згідно ІНКОТЕРМС-2010 передбачено, що обов'язок щодо укладання договору перевезення, страхування та всі витрати на таке перевезення/страхування покладаються на покупця товару, тобто на ТОВ „Хімагромаркетинг". Однак, до митного оформлення не надано документу, що підтверджує вартість перевезення. При цьому, керуючись Правилами заповнення декларації митної вартості, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. N 599 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 р. за N 984/21296), а саме гр.20, до таких документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

До митного оформлення, всупереч вимогам Порядку 599, надано лише довідку про транспортні витрати від 11.02.2015 р. №12, складену ФОП ОСОБА_5, яка за своєю суттю не є первинним документом, що посвідчує господарську операцію з перевезення, а отже не є транспортним документом, що містить відомості про вартість перевезення,

Крім того, станом на момент митного оформлення не надано жодного письмового підтвердження повноважень ФОП ОСОБА_5 щодо організації перевезень товару, що поставляється на адресу позивача за митною декларацією від 20.02.2015р. №125130006/2015/580413

До ЕМД від 20.02.2015р. №125130006/2015/580417 надано договір від 02.02.2015р. №2015/02/02 між ТОВ «Хімагромаркетинг» та ФОП ОСОБА_5, відповідно до п.3.2 якого оплата послуг проводиться на підставі виставленого Експедитором рахунку протягом 5 банківських днів з моменту повної вигризки транспортного засобу на склад і отримання Замовником оригіналу рахунку та копій товаропровідних документів.

Відповідно до графи 40 ЕМД від 20.02.2015 №125130006/2015/580417 товар було вивантажено на склад 13.02.2015р., а отже станом на момент митного оформлення спірного товару у позивача вже були наявні рахунки на оплату послуг з перевезення вантажу, однак їх до митного оформлення подано не було всупереч ч.2 ст.53 МК України.

Крім того, умовами договору транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 02.02.2015 №2/02/2015 між ФОП ОСОБА_5 і ФОП ОСОБА_6, а саме п. 2 договору, передбачено, що експедитор зобов'язаний пред'являти перевізнику транспортну заявку, що є невід'ємною частиною договору, жодної заявки до митного оформлення надано не було.

До того ж, самим договором (п. 4.1) передбачено здійснення оплати послуг перевізника протягом 3 банківських днів на підставі оригіналу рахунку, транспортної накладної, оригіналу акту виконаних робіт.

Таким чином, договором на здійснення перевезення передбачено, що документами, які підтверджують транспортні витрати є акт виконаних робіт (наданих послуг) та рахунок на оплату, однак, жодного із вказаних документів надано не було, а тому витрати на транспортування не підтверджені документально та не піддаються обчисленню.

Крім того, копії декларацій країни-відправлення та сертифікатів якості подано до митного оформлення без урахування вимог ст. 254 МК України, тобто без перекладу, що унеможливлює перевірку відомостей, що у них містяться.

Таким чином, на підставі вищеперелічених фактів, у документах, що були надані до митного оформлення містилися розбіжності, крім того, вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (зокрема, вартості транспортування, страхування), чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, відповідно до ст. 320 МК України, форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Під ризиком, відповідно до ч.1 ст. 361 МК України, розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Органи доходів та зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до них, а також обсягу митного контролю (ч.2 ст. 361 МК України).

Пунктом 4.5.4 розділу IV Порядку 631 визначено, що при здійсненні митного оформлення МД виконується, зокрема, така митна формальність, як контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР).

У спірному митному оформленні було проведено контроль із застосуванням АСАУР.

Порядок здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками в митній службі України затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №597 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №882/21194) (далі - Порядок 597). Цей порядок розроблено з метою підвищення ефективності роботи митних органів під час митного контролю та митного оформлення за рахунок упровадження методів управління ризиками, у тому числі аналізу ризиків із використанням інформаційних технологій та встановлює єдиний підхід до здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками в митній службі України.

Модуль АСАУР імплементовано до програмно-інформаційного комплексу «Інспектор- 2006» (далі - ПІК «Інспектор-2006»), який введено в експлуатацію наказом Держмитслужби України від 25.01.2007 № 48 з метою вдосконалення механізму митного оформлення товарів. Саме за допомогою ПІК «Інспектор - 2006» під час перевірки електронної копії ВМД здійснюється оцінка ризиків відповідно до АСАУР.

Відповідно до розділу 7 Порядку 597 під час здійснення митного контролю та митного оформлення ВМД за допомогою автоматизованої системи митного оформлення, формується перелік митних формальностей за результатами застосування АСАУР.

Посадові особи митного органу, які здійснюють митний контроль та митне оформлення у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в обов'язковому порядку переглядають сформований за допомогою інформаційних технологій Перелік митних формальностей за результатами застосування АСАУР з метою визначення митних формальностей, виконання яких належить до їх компетенції.

Крім того, Порядок застосування автоматизованої системи аналізу та управління ризиками під час митного контролю та митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації затверджено наказом Держмитслужби України від 13.12.10 № 1467 (зареєстровано у Мін'юсті 11.02.11 за № 180/18918) затверджено (далі - Порядок 1467). Даний Порядок розроблено з метою практичної реалізації положень стандартних правил 6.3, 6.4, 6.9 Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур від 18.05.73, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про приєднання України до протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур».

Відповідно до п.1.3 Порядку 1467 оцінка ризику за ВМД за допомогою АСАУР здійснюється шляхом перевірки електронної копії ВМД в автоматизованому режимі після прийняття ВМД до митного оформлення і внесення електронної копії ВМД до бази даних митного органу.

За результатами оцінки ризику за МД АСАУР формується перелік митних формальностей (митних процедур - МП).

Згідно п. 1.6 вказаного Порядку сформовані АСАУР вказівки, що містяться в переліку МП, здійснюються посадовими особами митних органів при проведенні митного контролю та митного оформлення, з урахуванням виду МП та повідомлення до МП, та відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів.

Відповідно до розділу 5 Порядку 597 структурними підрозділами Держмитслужби та спеціалізованими митними органами можуть розроблятися методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків за певними напрямами контролю під час митного контролю та митного оформлення, в тому числі й у напрямку контролю за правильністю визначення митної вартості товарів.

Такі методичні рекомендації мають містити детальні інструкції щодо послідовності дій посадових осіб митних органів при здійсненні митного контролю за визначеним напрямом, з метою оцінки ризику та визначення форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 №362, на виконання розділу 5 Порядку 597, затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України (далі - Методичні рекомендації).

Пунктом 1 розділу 2 Методичних рекомендацій передбачено, що робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється посадовою особою митного органу, що здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів. Така робота, керуючись вимога п. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій, здійснюється шляхом, зокрема: перевірки включення/невключення складових митної вартості, в тому числі на підставі наявної у митного органу інформації щодо наявності таких складових митної вартості (результати документальних перевірок, відповіді на запити для встановлення автентичності тощо); порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; перевірки наявності продажу оцінюваних товарів на експорт в Україну; перевірки наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів; перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів; перевірки наявності прийнятих іншими митними органами рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору (контракту) або документа, який його замінює, що і оцінювані товари.

За результатами роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадова особа здійснює заходи, передбачені статтею 54 Кодексу.

Як встановлено судом, при внесенні електронних копій вищевказаних МД спрацював профіль ризику 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів».

У повідомленні до цієї обов'язкової митної формальності вказано «необхідно перевірити достовірність складових митної вартості, а саме додаткові нарахування до ціни угоди. Відповідно до умов поставки, до ціни угоди не включені витрати на транспортування та/або навантаження. При цьому, відповідні витрати не включені до митної вартості. Перевірити повноту декларування складових митної вартості.».

Відповідний код міститься у класифікаторі митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011.

Крім того, під час порівняння заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних/подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено встановлено, що заявлена митна вартість є значно нижчою від митної вартості оформлень, інформація про які наявна у митниці.

На підтвердження вказаного відповідачем витяг з ЄАІС ДФС «Рівень цін по ЦБД», де відображено що позивачем заявлено митну вартість гібриду МВ 355 на рівні 1,510438 дол. США/кг, в той час як мінімальна митна вартість за митними оформленнями подібного товару складала від 3,892783 дол. США/кг до 4,213069 дол. США/кг.

По гібриду МВ 255 позивачем заявлено митну вартість на рівні 1,763222 дол. США/кг, в той час як у митного органу наявна інформація щодо попередніх митних оформлень подібного товару з рівнем митної вартості від 2,615765 дол. США/кг до 5,126989 дол. США/кг.

Відповідно до ч.2 ст. 52 МК України декларант зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.ч.1,2 ст. 53 МК України декларант подає разом з митною декларацією документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а у разі якщо ці документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант зобов'язаний на письмову вимогу митниці подати протягом 10 календарних днів додаткові документи.

Керуючись вимогами вищевказаних норм, посадовою особою митниці направлено декларанту позивача електронне повідомлення з письмовою вимогою надати протягом 10 календарних днів наступні документи: прайс-лист виробника товару; переклад наданих сертифікатів якості на товар; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Крім того, відповідно до 4.5 ст. 53 МК України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Надання визначеного митницею переліку документів є обов'язком декларанта, який визначений Митним кодексом України, та не ставиться у залежність від бажання декларанта чи його власної думки щодо доцільності надання таких документів.

Оскільки вимогу про надання додаткових документів було надіслано 20.02.2015р., декларант мав надати додаткові документи, що вимагалися митницею до 02.03.2015р. включно.

25.02.2015 року декларантом позивача надіслано до митниці наступні документи: прайс-лист від 19.02.2015; висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 24.02.2015 №515; переклади сертифікатів ІСТА; лист ТОВ «Стородж Логістик Компані» від 25.02.2015 №25/1, яким зазначено, що надано всі можливі документи, інших декларант позивача не має. Просив або підтвердити митну вартість на підставі наданих документів, або винести рішення про коригування митної вартості.

На підставі опрацювання наданих додатково документів, в тому числі у їх сукупності з обов'язковими документами встановлено, що вони не спростовують виявлених розбіжностей, не підтверджують заявлену митну вартість та не містять повних відомостей щодо складових митної вартості та митної вартості в цілому, у зв'язку з наступним.

Наданий прайс-лист датовано 19.02.2015р. та у ньому не вказано, з якого часу діють зазначені ціни, в той час як ціна на товар формувалась під час підписання контракту 22.12.2014р., а інвойси датовано 10.02.2015р..

Таким чином, вказаний прайс-лист не стосується спірної поставки товару.

Крім того, умови поставки, які визначено у прайс-листі EXW Martonvasar, в той час як поставка товару фактично здійснена на умовах EXW Debrecen, що підтверджується міжнародною автомобільною накладною CMR від 10.02.2015 №228070 та пакувальному листі.

Крім того, судом встановлено, що до позову додано прайс-лист від 19.02.2015р., умови поставки по якому FCA Martonvasar, що не відповідає відомостям, зазначеним у прайс-листі від 19.02.2015р., який надавався до митного оформлення.

Висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 24.02.2015р. №515 також не підтверджує заявлену митну вартість товарів, оскільки за вимогами ч.3 ст.53 МК надаються висновки щодо якісних та вартісних характеристик товару.

Відповідно ж до інформації, що міститься на офіційному сайті ДП «Укрпромзовнішекспертиза» (expert.kiev.ua), вказаним підприємством здійснюється лише експертиза зовнішньоекономічних договорів, при цьому, за вимогами, що ставляться підприємством щодо пакету потрібних документів для такої експертизи необхідна лише перша сторінка контракту.

Вказане підтверджує, що ДП «Укрпромзовнішекспертиза» не здійснює дослідження умов поставки та умов оплати, оскільки на першій сторінці спірного контракту такої інформації взагалі немає, в тому числі не здійснює оцінки якісних та вартісних характеристик самих товарів.

Більш того, у самому висновку від 24.02.2015р. №515 зазначається, що наведений у ньому рівень ціни може змінюватись в залежності від якісних характеристик товарів, виробника, умов поставки та оплати, обсягу партії, тощо.

Митницею було витребувано висновки експертних організацій по якісним та вартісним характеристикам товару, однак вказаної вимоги позивачем не виконано.

Крім того, як зазначається у висновку від 24.02.2015р. №515, аналіз цін проводився виключно на підставі наданих позивачем та його контрагентом (інвойс, перша сторінка контракту, цінова інформація, отримана у відповідь на запит від компанії виробника), тобто вся інформація надана виключно заінтересованими особами.

Разом з тим, варто зазначити, що експертом надано висновок щодо відповідності рівня цін у наданих документах рівню цін виробника, а не кон'юнктурі ринку, що підтверджується змістом самого висновку.

При цьому, відповідно до Національний стандарт №1 та Методика оцінки майна має здійснюватись дослідження відповідності ціни товарів ринковій вартості, тобто вартості, за якою здійснено відчуження об'єкту оцінки (товару) на ринку подібного майна на дату оцінки.

В той же час, митна вартість - це вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, митна вартість лише базується на ринковій вартості таких товарів, а не дорівнює їй.

Контроль правильності визначення митної вартості здійснюється виключно митними органами під час проведення митного контролю та митного оформлення, що підтверджується ст.ст. 7, 8, 320, 544, 546 МК України.

А визначається митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, декларантом виключно на підставі глави 9 МК України (ч.2 ст. 51 МК України).

Таким чином, жодна інша установа не вповноважена на визначення/контроль правильності визначення митної вартості товарів.

За змістом висновку від 24.02.2015р. експертом фактично не здійснено аналіз цін на подібні (аналогічні) товари.

Разом з тим, у разі застосування порівняльного методу, відповідно до п. 48 Національного стандарту № 1, інформація про подібне майно повинна відповідати таким критеріям: умови угод купівлі-продажу або умови пропонування щодо укладення таких угод не відрізняються від умов, які відповідають вимогам, що висуваються для визначення ринкової вартості; продаж подібного майна відбувся з дотриманням типових умов оплати; умови на ринку подібного майна, що визначали формування цін продажу або пропонування, на дату оцінки істотно не змінилися або зміни, які відбулися, можуть бути враховані.

Експертом не зроблено жодного розрахунку, який би давав змогу свідчити про достовірність, об'єктивність наведеної інформації.

На підставі вищевикладеного, митниця була позбавлена можливості перевірки того факту, чи відповідають товари, що взяті експертом для порівняння зі спірним товарам поняттям «ідентичні» та «подібні/аналогічні» у розумінні Митного кодексу - залишається нез'ясованим чи збігаються їх фізичні характеристики, умови поставки, виробник та країна походження, якість та ділова репутація на ринку.

Крім того, зазначена у якості джерела інформації цінова інформація "Mv Bazismag Kft" до висновку не додана, що також позбавляє митницю можливості перевірити надану інформацію на предмет достовірності, об'єктивності, оскільки інформація не підтверджена документально.

Що стосується наданих до митного оформлення перекладів сертифікатів ІСТА суд зазначає, що заявником є Argargazdasad Mezogazdasagi es Kereskedelmi Kft, хоча продавцем/вантажовідправником та виробником є My Bazismag Kft.

При цьому, не надано жодного документу, який би підтверджував повноваження Argargazdasad Mezogazdasagi es Kereskedelmi Kft на здійснення будь-яких дій чи отримання документів на спірний товар.

Крім того, самі сертифікати датовано 27.11.2014р., а контракт щодо спірних товарів підписано 22.12.2014р..

За змістом листа ТОВ «Стородж Логістик Компані» від 25.02.2015р №25/1, декларант Позивача заявляє, що він не має жодного іншого документу, який би підтверджував заявлену митну вартість.

При цьому, відповідно до умов поставки EXW на позивача покладаються витрати на транспортування та страхування товарів. Відповідно до умов контракту (п.2, п.3) щодо спірних товарів здійснюється передоплата та серед документів, які супроводжують товар, окрім інвойсу має міститися комерційний рахунок.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 53 МК України до обов'язкових документів, які мають бути подані до митного органу відносяться: зовнішньоекономічний контракт та додатки до нього у разі наявності (у контакті вказується на наявність додаткової угоди, однак її до митного оформлення не подано); транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення (у спірному випадку таких документів не надано); страхові документи та документи, що містять інформацію про вартість страхування (у спірному випадку таких документів не надано); банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (у спірному випадку не надано документу, що підтверджував би передоплату у тому розмірі, що визначено контрактом).

Наведене вище, спростовує доводи позивача, викладені у позові, про те, що ним надано усі документи, що підтверджують усі числові складові заявленої митної вартості.

Враховуючи вищевказане, декларантом не виконано вимоги ч.2 ст. 53 МК України, тобто не надано обов'язкові для підтвердження заявленої митної вартості документи, залишились непідтвердженими такі складові митної вартості, як ціна товару, транспортні витрати, витрати на страхування.

Надана неповна інформація щодо заявленої митної вартості, яка не доводить фактичної ціни , яка підлягає сплаті за товари.

Крім того, декларантом позивача порушено вимоги ч.3 ст.53 МК України, оскільки надані додаткові документи не стосуються спірної поставки товару, в тому числі не надано належного висновку про якісні та вартісні характеристики товару.

Відомості ж у наданих до митного оформлення документах викликають сумніви щодо їх достовірності та не дають можливості підтвердити числові значення складових митної вартості, а в цілому - не дають змоги підтвердити відомості щодо ціни товару.

Якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні - метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, як імпортуються, не застосовується. (ч.2 ст. 58 МК України).

Зважаючи на відсутність достовірних відомостей щодо числових значень таких складових, митниця не мала можливості визнати заявлену декларантом митну вартість, оскільки розрахунки можуть здійснюватися лише на основі достовірних та об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч. 9 ст. 58 МК України).

Тому, керуючись ч.2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються не може бути застосований.

Враховуючи, що листом від 25.02.2015 №25/1 позивач просив надати йому Рішення про коригування митної вартості та, керуючись ч.4 ст. 57 МК України, з декларантом позивача проведено процедуру консультації, що передує застосуванню другорядних методів та проводиться з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статтей 59 та 60 МК України. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Крім того, варто зазначити, що оскільки відповідно до ч.6 ст. 55 МК України консультація у письмовому вигляді проводиться лише на вимогу декларанта, а такої вимоги не було заявлено, то у спірному випадку консультація здійснювалася в усному порядку.

При цьому, факт проведення такої консультації зафіксовано у графі 33 спірних Рішень про коригування митної вартості товарів від 25.02.2015 №№125130006/2015/210011/2, №125130006/2015/210012/2.

Що стосується послідовного застосування методів визначення митної вартості суд зазначає наступне.

Основний метод (ст. 58 МКУ - за ціною договору (контракту) щодо ідентичних товарів, які імпортуються (вартість операції)) неможливо було застосувати, враховуючи відсутність документально підтвердженої інформації щодо внутрішньої структури ціни реалізації імпортних товарів (у зв'язку з наданням неповних відомостей про митну вартість товарів, ненадання належних додаткових документів).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна з складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Другорядний метод 2а (ст-59 МКУ - за ціною договору щодо ідентичних товарів).

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

В спірному випадку у митного органу та декларанта була відсутня інформація щодо митного оформлення ідентичних товарів за ціною договору, що не давало змогу застосувати другорядний метод (2а) визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Другорядний метод 2б (ст. 60 МКУ - за ціною договору (контракту) щодо подібних (аналогічних) товарів.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.ст. 58 і 59 МКУ, за митну вартість береться прийнята митним, органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих

компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

В даному випадку у митного органу та декларанта була відсутня інформація щодо митних оформлень за ціною договору (контракту) щодо подібних (аналогічних) товарів.

Другорядний метод 2в (ст. 62 МКУ - на основі віднімання вартості).

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною.

У разі якщо оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортні товари продаються (відчужуються) на митній території України у незмінному стані, для визначення митної вартості товарів за цим методом за основу береться ціна одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов'язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, певних компонентів, передбачених ст. 62 МКУ.

У митного органу і декларанта була відсутня вищезазначена інформація, тому застосування вказаного методу було неможливим. Для застосування вказаного методу усі складові митної вартості мають бути документально підтверджені, чого у спірному випадку немає. Декларантом до митного оформлення не надавались калькуляції ціни товару, без яких застосування вказаного методу є неможливим.

Другорядний метод 2г (ст. 63 МКУ - на основі додавання вартості (обчислена вартість). Для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум: вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника за умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються; обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну; загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів.

Така інформація не була надана декларантом, митний орган також не має вказаної інформації щодо складових вартості, тому використання вказаного методу неможливе. Декларантом до митного оформлення не надавались калькуляції ціни товару, без яких застосування вказаного методу є неможливим.

Другорядний метод 2 ґ (ст. 64 МКУ - резервний метод).

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ОАТТ/ГАТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів та зборів митних вартостях.

У Київської митниці ДФС наявна інформація для застосування другорядного методу 2ґ (резервного методу) відповідно до ст. 64 МК України.

Джерела інформації по товару - митні декларації від 06.01.2015 р. №125130007/2015/601260, від 20.01.2015 №125110010/2015/260138.

Рівень митної вартості по товару «гібрид МВ 355» складає 2,2480 євро/кг (заявлено на рівні 1,3735 євро/кг).

Рівень митної вартості по товару «гібрид МВ 255» складає 2,3190 євро/кг (замість заявлених позивачем рівня 1,6033 євро/кг).

На підставі викладеного та керуючись ст. 54, 55 МК України посадовою особою митниці прийнято Рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару від 25.02.2015 за №125130006/2015/210011/2, №125130006/2015/210012/2, яким визначено митну вартість товару за другорядним методом відповідно до ст. 64 МК України з урахуванням наявної у митного органу інформації щодо вартості подібних товарів.

Враховуючи, що митні декларації, які було взято за джерело коригування оформлені 06.01.2015 року та 20.01.2015р. , то в даному випадку дотримано 90-дений термін до спірного митного оформлення, встановлений ст. 5 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

При цьому, митна вартість за МД від 06.01.2015р. №125130007/2015/601260, від 20.01.2015 р. №125110010/2015/260138 є визнаною/визначеною митницею, що відповідає ч.2 ст. 64 МК України, відповідно до якої митна вартість має ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів та зборів митних вартостях.

Враховуючи наведене, застосування резервного методу в даному випадку повністю відповідає вимогам чинного законодавства з питань державної митної справи.

Керуючись ч. 6 ст. 54 МК України, митницею відмовлено у митному оформленні у зв'язку з неподанням органу доходів та зборів додаткових документів та відсутності у наданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, декларанту позивача було роз'яснено вимоги ст. 55 МК України щодо випуску товару у вільний обіг.

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 52, ч.4 ст. 54 МК України, декларант має право, а митний орган зобов'язаний випустити у вільний обіг товари, що декларуються: у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МК України в розмірі, визначеному митним органом; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митниці про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом.

У спірному випадку декларант позивача своїм правом на випуск товарів у вільний обіг з наданням гарантійних зобов'язань не скористався, тобто відповідно до ч.3 ст.52 МК України - погодився з рішенням про коригування митної вартості.

Крім того, відповідно до п. 2.1.2 Договору про надання послуг з митного декларування товарів та послуг МС від 25.10.2013 №12, укладеного між ТОВ «Сторож Логістик Компані» та ТОВ «Хімагромаркетинг», митні платежі за вантаж, що підлягає митному оформленню, оплачується декларантом за письмовим погодженням з позивачем.

Вказані положення договору дають підстави свідчити, що позивач був ознайомлений з наявністю Рішення про коригування митної вартості та дав згоду своєму декларанту на здійснення сплати митних платежів у повному обсязі без використання права, передбаченого ст. 55 МК України, а отже також погодився із Рішеннями про коригування митної вартості товарів від 25.02.2015р. №125130006/2015/210011/2, №125130006/2015/210012/2.

Щодо підстав прийняття Рішення про коригування митної вартості товарів від 06.03.2015 року №125130006/2015/210020/2 судом встановлено наступне.

Так, 06.03.2015 декларантом позивача заявлено до митного оформлення за електронною митною декларацією (далі - ЕМД) типу ІМ 40 АА №125130006/2015/580559 товар «насіння трилінійного гібриду кукурудзи першого покоління сортів MV 251». Країна виробництва HU (Угорщина), торгівельна марка - Bazismag Kft, виробник - Bazismag Kft, який надійшов на адресу ТОВ «Хімагромаркетинг» від іноземного контрагента Bazismag Kft. за договором купівлі- продажу гібридного насіння кукурудзи 2015 від 22.12.2014р.

Декларантом було обрано основний метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо товарів, як імпортуються.

У графі 44 ЕМД, відповідно до Порядку 651, декларантом позивача зазначено вичерпний перелік документів, які були надані декларантом позивача до митного оформлення.

Під час розгляду вказаних документів було встановлено наступні розбіжності.

Відповідно до п.1 Договору купівлі-продажу гібридного насіння кукурудзи 2015 від 22.12.2014 року продуктом у цьому договорі є гібридне насіння кукурудзи, що буде продане у 2014році. Відповідно до п.4 цього ж Договору дата та період поставки - до 20.01.2015р.,

Однак, наданий до митного оформлення інвойс № KSZL150103 датовано 17.02.2015р., таким чином дата складання інвойсів не відповідає умовам вказаного договору.

При цьому, у наданому інвойсі від 17.02.2015 р. не міститься посилання на договір від 22.12.2014 року, що не дає змоги ідентифікувати спірну поставку товарів як таку, що відбувається на виконання вимог договору.

Відповідно до абзацу 3 п.1 Договору купівлі-продажу гібридного насіння кукурудзи 2015 від 22.12.2014 до моменту відвантаження (поставки) товару, сторонами буде підписано додаткову угоду №1 до даного Договору щодо якісних характеристик товару.

Керуючись вимогами п.2 ч.2 ст. 53 МК України, зовнішньоекономічний договір та додатки до нього є обов'язковими документами, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Однак, у спірному випадку, всупереч п.2 ч. 2 ст.53 МК України, не було подано жодної додаткової угоди, хоча її наявність прямо передбачена умовами зовнішньоекономічної угоди.

Відповідно до абзацу 2 п.2 Договору купівлі-продажу від 22.12.2014р. передбачено обов'язкові документи, що відправляються разом з товаром. Сторонами контракту визначено, що до таких документів належать, серед іншого: оригінал інвойсу; комерційний рахунок.

При цьому, відповідно до абзацу 4 п.2 Договору, такі документи надсилаються до моменту відвантаження, а тому вони вже мали бути наявними у позивача на момент спірного митного оформлення товару.

Всупереч вимогам контракту, а також всупереч вимогам ч.2 ст. 53 МК України, до митного оформлення надано лише копію інвойс, жодного комерційного рахунку до митного оформлення не було подано, таким чином позивачем надано неповну інформацію щодо заявленої ним митної вартості товарів.

Умови оплати спірного товару встановлено п.3 Договору купівлі-продажу гібридного насіння кукурудзи 2015 від 22.12.2014р., а саме передбачено, що 137 100,00 євро сплачується за 3 дні до моменту доставки, 124400,00 євро - через 180 днів після доставки товару.

Таким чином, умовами контракту передбачено здійснення передоплати у розмірі 137 100,00 євро. При цьому, у разі несвоєчасної оплати умовами Договору від 22.12.2014 року передбачено нарахування позивачу 10% річних за прострочений період.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 53 МК України, до обов'язкових документів, що надаються для підтвердження заявленої митної вартості на товар належать банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У спірному ж випадку до митного оформлення, всупереч п.п. 4,5 ч.2 ст. 53 МК України, додано документ, що містить інформацію про здійснення 04.02.2015р. лише частини передоплати у розмірі 54500 євро, в той час як на момент митного оформлення контрактом передбачено сплату 137100 євро.

Варто також зауважити, що загальна сума, що має бути сплачена у п.З Договору від 22.12.2014 року, а саме 261 500 євро (137100 євро передоплати та 124400 євро післяплати) не збігається із загальною сумою, визначеною у п.1 цього ж договору, а саме -249 500 євро.

Вказане свідчить, що окрім ціни товару покупцем здійснюються додаткові витрати на користь продавця, однак жодним документом не підтверджено, що це за витрати та який їх реальний розмір.

До позовної заяви додано копія Договору купівлі-продажу гібридного насіння кукурудзи 2015 від 22.12.2014рю, що не відповідає змісту копії Договору, який було надано до митного оформлення, а саме існують розбіжності у п.3, п.4 Договорів.

При цьому, Договір від 22.12.2014, який було надано до митного оформлення, містить підписи та печатки обох сторін договору, що не дотримано у копії Договору, який додано до позовної заяви.

Керуючись п.4 договору купівлі-продажу гібридного насіння кукурудзи 2015 від 22.12.2014 року умовами поставки визначено EXW Martonvasar, при цьому вказано, що транспортування та страхування мають бути організовані позивачем, тобто саме позивач сплачує витрати на транспортування та страхування вантажу.

Однак, фактично місцем отримання вантажу, всупереч вимогам контракту, є «Debrecen, Hungary», про що вказано у CMR від 17.02.2015 №355564 та пакувальному листі.

Крім того, умовами Договору від 22.12.2014 датою та періодом доставки визначено 20.01.2015 року (п.4 Договору), фактично ж поставка здійснюється у лютому 2015.

Умовами поставки EXW згідно ІНКОТЕРМС-2010 передбачено, що обов'язок щодо укладання договору перевезення, страхування та всі витрати на таке перевезення/страхування покладаються на Покупця товару, тобто на ТОВ „Хімагромаркетинг". Однак, до митного оформлення не надано документу, що підтверджує вартість перевезення. При цьому, керуючись Правилами заповнення декларації митної вартості, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року N 599 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 р. за N 984/21296), а саме гр. 20, до таких документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

До митного оформлення, всупереч вимогам Порядку 599, надано лише довідку про транспортні витрати від 11.02.2015р. №12, складену ФОП ОСОБА_5, яка за своєю суттю не є первинним документом, що посвідчує господарську операцію з перевезення, а отже не транспортним документом, що містить відомості про вартість перевезення.

До ЕМД від 06.03.2015 №125130006/2015/580559 надано договір від 02.02.2015 №2015/02/02 між ТОВ «Хімагромаркетинг» та ФОП ОСОБА_5, відповідно до п.3.2 якого оплата послуг проводиться на підставі виставленого Експедитором рахунку протягом 5 банківських днів з моменту повної вигризки транспортного засобу на склад і отримання Замовником оригіналу рахунку та копій товаропровідних документів.

Відповідно до графи 40 ЕМД від 06.03.2015 №125130006/2015/580559 товар було вивантажено на склад 20.02.2015р. , а отже станом на момент митного оформлення спірного товару у позивача вже були наявні рахунки на оплату послуг з перевезення вантажу, однак їх до митного оформлення подано не було всупереч ч.2 ст.53 МК України.

Крім того, слід зазначити, що умовами договору транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 21.10.2014 №31/п між ФОП ОСОБА_5 і ФОП ОСОБА_7, а саме п. 2.1 договору, передбачено, що експедитор зобов'язаний пред'являти перевізнику транспортну заявку, що є невід'ємною частиною договору.

Жодної такої заявки до митного оформлення надано не було.

До того ж, самим договором (п. 4.1) передбачено здійснення оплати послуг перевізника протягом 3 банківських днів на підставі оригіналу рахунку, транспортної накладної, оригіналу акту виконаних робіт.

Таким чином, договором на здійснення перевезення передбачено, що документами, які підтверджують транспортні витрати є акт виконаних робіт (наданих послуг) та рахунок на оплату.

Однак, жодного із вказаних документів надано не було, а тому витрати на транспортування не підтверджені документально та не піддаються обчисленню.

Крім того, копії декларацій країни-відправлення та сертифікатів якості подано до митного оформлення без урахування вимог ст. 254 МК України, тобто без перекладу, що унеможливлює перевірку відомостей, що у них містяться.

Наданий до митного оформлення прайс-лист датовано 19.02.2015р. та у ньому не вказано, з якого часу діють зазначені у ньому ціни, в той час як ціна на товар формувалась під час підписання контракту 22.12.2014р. , а інвойс датовано 17.02.2015р.

Таким чином, вказаний прайс-лист не стосується спірної поставки товару.

Крім того, умови поставки, які вказано у цьому прайс-листі (FCA Martonvasar) відрізняються від умов, за якими здійснювалась поставка товару (EXW). Крім того, у CMR від 17.02.2015р. №355564 та пакувальному листі місцем відправки вантажу визначено не Martonvasar, a Debrecen.

Таким чином, на підставі вищеперелічених фактів, у документах, що були надані до митного оформлення містилися розбіжності. Крім того, вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (зокрема, вартості транспортування, страхування), чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ні товари.

Крім того, при внесенні електронної копії вищевказаної МД спрацював профіль ризику 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів».

У повідомленні до цієї обов'язкової митної формальності вказано «необхідно перевірити достовірність складових митної вартості, а саме додаткові нарахування до ціни угоди. Відповідно до умов поставки, до ціни угоди не включені витрати на транспортування та/або навантаження. При цьому, відповідні витрати не включені до митної вартості. Перевірити повноту декларування складових митної вартості.».

Відповідний код міститься у класифікаторі митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011.

Крім того, під час порівняння заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних/подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено встановлено, що заявлена митна вартість є значно нижчою від митної вартості оформлень, інформація про які наявна у митниці.

На підтвердження зазначеного відповідачем надаємо витяг з ЄАІС ДФС «Рівень цін по ЦБД», де відображено що позивачем заявлено митну вартість гібриду МВ 251 на рівні 1,686201 дол. США/кг, в той час як мінімальна митна вартість за митними оформленнями подібного товару складала від 2,063388 дол. США/кг до 2,534875 дол. США/кг.

Відповідно до ч.2 ст. 52 МК України декларант зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.ч.1,2 ст. 53 МК України декларант подає разом з митною декларацією документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а у разі якщо ці документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант зобов'язаний на письмову вимогу митниці подати протягом 10 календарних днів додаткові документи.

Керуючись вимогами вищевказаних норм, посадовою особою митниці направлено декларанту позивача електронне повідомлення з письмовою вимогою надати протягом 10 календарних днів наступні документи: калькуляції виробника за 2014 та 2015 роки; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 53 МК України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Суд зазначає, що надання визначеного митницею переліку документів є обов'язком декларанта, який визначений Митним кодексом України, та не ставиться у залежність від бажання декларанта чи його власної думки щодо доцільності надання таких документів.

Оскільки вимогу про надання додаткових документів було надіслано 06.03.2015р., декларант мав надати додаткові документи, що вимагалися митницею до 16.03.2015р. включно. 06.03.2015 року декларантом позивача надіслано до митниці наступні документи: висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 06.03.2015 №623; лист ТОВ «Стородж Логістик Компані» від 06.03.2015 №06/1, яким зазначено, що надано всі можливі документи, інших декларант позивача не має. Просив або підтвердити митну вартість на підставі наданих документів, або винести рішення про коригування митної вартості.

На підставі опрацювання наданих додатково документів, в тому числі у їх сукупності з обов'язковими документами митницею встановлено, що вони не спростовують виявлених розбіжностей, не підтверджують заявлену митну вартість та не містять повних відомостей щодо складових митної вартості та митної вартості в цілому.

Висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 06.03.2015 №623 також не підтверджує заявлену митну вартість товарів, оскільки за вимогами ч.3 ст.53 МК надаються висновки щодо якісних та вартісних характеристик товару.

Відповідно ж до інформації, що міститься на офіційному сайті ДП «Укрпромзовнішекспертиза» (expert.kiev.ua), вказаним підприємством здійснюється лише експертиза зовнішньоекономічних договорів, при цьому, за вимогами, що ставляться підприємством щодо пакету потрібних документів для такої експертизи необхідна лише перша сторінка контракту.

Вказане підтверджує, що ДП «Укрпромзовнішекспертиза» не здійснює дослідження умов поставки та умов оплати, оскільки на першій сторінці спірного контракту такої інформації взагалі немає, в тому числі не здійснює оцінки якісних та вартісних характеристик самих товарів.

Більш того, у самому висновку від 06.03.2015р. №623 зазначається, що наведений у ньому рівень ціни може змінюватись в залежності від якісних характеристик товарів, виробника, умов поставки та оплати, обсягу партії, тощо.

Митницею було витребувано висновки експертних організацій по якісним та вартіснім характеристикам товару, однак вказаної вимоги позивачем не виконано.

Крім того, як зазначається у висновку від 06.03.2015р. №623, аналіз цін проводився виключно на підставі наданих Позивачем та його контрагентом (інвойс, перша сторінка контракту, цінова інформація, отримана у відповідь на запит від компанії виробника), тобто вся інформація надана виключно заінтересованими особами.

Разом з тим, варто зазначити, що експертом надано висновок щодо відповідності рівня цін у наданих документах рівню цін виробника, а не кон'юнктурі ринку, що підтверджується змістом самого висновку.

При цьому, відповідно до Національний стандарт №1 та Методика оцінки майна має здійснюватись дослідження відповідності ціни товарів ринковій вартості, тобто вартості, за якою здійснено відчуження об'єкту оцінки (товару) на ринку подібного майна на дату оцінки.

В той же час, митна вартість - це вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, митна вартість лише базується на ринковій вартості таких товарів, а не дорівнює їй.

Контроль правильності визначення митної вартості здійснюється виключно митними органами під час проведення митного контролю та митного оформлення, що підтверджується ст.ст. 7, 8, 320, 544, 546 МК України.

А визначається митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, декларантом виключно на підставі глави 9 МК України (ч.2 ст. 51 МК України).

Таким чином, жодна інша установа не вповноважена на визначення/контроль правильності визначення митної вартості товарів.

За змістом висновку від 24.02.2015р. експертом фактично не здійснено аналіз цін на подібні (аналогічні) товари.

Разом з тим, у разі застосування порівняльного методу, відповідно до п. 48 Національного стандарту № 1, інформація про подібне майно повинна відповідати таким критеріям: умови угод купівлі-продажу або умови пропонування щодо укладення таких угод не відрізняються від умов, які відповідають вимогам, що висуваються для визначення ринкової вартості; продаж подібного майна відбувся з дотриманням типових умов оплати; умови на ринку подібного майна, що визначали формування цін продажу або пропонування, на дату оцінки істотно не змінилися або зміни, які відбулися, можуть бути враховані.

Експертом не зроблено жодного розрахунку, який би давав змогу свідчити про достовірність, об'єктивність наведеної інформації.

На підставі вищевикладеного, митниця була позбавлена можливості перевірки того факту, чи відповідають товари, що взяті експертом для порівняння зі спірним товарам поняттям «ідентичні» та «подібні/аналогічні» у розумінні Митного кодексу - залишається нез'ясованим чи збігаються їх фізичні характеристики, умови поставки, виробник та країна походження, якість та ділова репутація на ринку.

Крім того, зазначена у якості джерела інформації цінова інформація "Mv Bazismag Kft" до висновку не додана, що також позбавляє митницю можливості перевірити надану інформацію на предмет достовірності, об'єктивності, оскільки інформація не підтверджена документально.

Що стосується наданих до митного оформлення перекладів сертифікатів ІСТА, суд зазначає, що заявником є Argargazdasad Mezogazdasagi es Kereskedelmi Kft, хоча продавцем/вантажовідправником та виробником є Mv Bazismag Kft.

При цьому, не надано жодного документу, який би підтверджував повноваження Argargazdasad Mezogazdasagi es Kereskedelmi Kft на здійснення будь-яких дій чи отримання документів на спірний товар.

За змістом листа ТОВ «Стородж Логістик Компані» від 06.03.2015 №06/1, декларант позивача заявляє, що він не має жодного іншого документу, який би підтверджував заявлену митну вартість.

При цьому, відповідно до умов поставки EXW на Позивача покладаються витрати на транспортування та страхування товарів. Відповідно до умов контракту (п.2, п.3) щодо спірних товарів здійснюється передоплата та серед документів, які супроводжують товар, окрім інвойсу має міститися комерційний рахунок.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 53 МК України до обов'язкових документів, які мають бути подані до митного органу відносяться: зовнішньоекономічний контракт та додатки до нього у разі наявності (у контакті вказується на наявність додаткової угоди, однак її до митного оформлення не подано); транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення (у спірному випадку таких документів не надано); страхові документи та документи, що містять інформацію про вартість страхування ( у спірному випадку таких документів не надано); банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (у спірному випадку не надано документу, що підтверджував би передоплату у тому розмірі, що визначено контрактом).

Наведене вище, повністю спростовує доводи позивача, викладені у позові, про те, що ним надано усі документи, що підтверджують усі числові складові заявленої митної вартості.

Враховуючи вищевказане, декларантом не виконано вимоги ч.2 ст. 53 МК України, тобто не надано обов'язкові для підтвердження заявленої митної вартості документи, залишились непідтвердженими такі складові митної вартості, як ціна товару, транспортні витрати, витрати на страхування.

Надана неповна інформація щодо заявленої митної вартості, яка доводить фактичної ціни, яка підлягає сплаті за товари.

Крім того, декларантом позивача порушено вимоги ч.3 ст.53 МК України, оскільки надані додаткові документи не стосуються спірної поставки товару, в тому числі не надано належного висновку про якісні та вартісні характеристики товару.

Відомості ж у наданих до митного оформлення документах викликають сумніви щодо їх достовірності та не дають можливості підтвердити числові значення складових митної вартості, а в цілому - не дають змоги підтвердити відомості щодо ціни товару.

Якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні - метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, як імпортуються, не застосовується. (ч.2 ст. 58 МК України).

Зважаючи на відсутність достовірних відомостей щодо числових значень таких складових, митниця не мала можливості визнати заявлену декларантом митну вартість, оскільки розрахунки можуть здійснюватися лише на основі достовірних та об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч. 9 ст. 58 МК України).

Тому, керуючись ч.2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються не може бути застосований.

Враховуючи, що листом від 06.03.2015р. №06/1 позивач просив надати йому Рішення про коригування митної вартості та, керуючись ч.4 ст. 57 МК України, з декларантом позивача проведено процедуру консультації, що передує застосуванню другорядних методів та проводиться з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статтей 59 та 60 МК України. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Оскільки відповідно до ч.6 ст. 55 МК України консультація у письмовому вигляді проводиться лише на вимогу декларанта, а такої вимоги не було заявлено, то у спірному випадку консультація здійснювалася в усному порядку.

При цьому, факт проведення такої консультації зафіксовано у графі 33 спірного Рішення про коригування митної вартості товарів від 06.03.2015р. №№125130006/2015/210020/2.

За результатами проведеної консультації встановлено неможливість застосування методів визначення митної вартості, передбачені ст.59-63 МК України.

У Київської митниці ДФС була наявна інформація для застосування другорядного методу 2ґ (резервного методу) відповідно до ст. 64 МК України.

Джерела інформації по товару - митні декларації від 06.01.2015 №125130007/2015/601260. від 20.01.2015 №125110010/2015/260138.

Рівень митної вартості по товару «гібрид МВ 251» складає 2,2820 євро/кг (заявлено на рівні 1,686201 євро/кг).

На підставі викладеного та керуючись ст. 54, 55 МК України посадовою особою митниці прийнято Рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару від 06.03.2015 за №125130006/2015/210020/2, яким визначено митну вартість товару за другорядним методом відповідно до ст. 64 МК України з урахуванням наявної у митного органу інформації щодо вартості подібних товарів.

Враховуючи, що митні декларації, які було взято за джерело коригування оформлені 06.01.2015р. , 20.01.2015р., 19.02.2015р. , то в даному випадку дотримано 90-дений термін до спірного митного оформлення, встановлений ст. 5 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

При цьому, митна вартість за цими МД є визнаною/визначеною митницею, що відповідає ч.2 ст. 64 МК України, відповідно до якої митна вартість має ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів та зборів митних вартостях.

Враховуючи наведене, застосування резервного методу в даному випадку повністю відповідає вимогам чинного законодавства з питань державної митної справи.

Керуючись ч. 6 ст. 54 МК України, митницею відмовлено у митному оформленні у зв'язку з неподанням органу доходів та зборів додаткових документів та відсутності у наданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, декларанту позивача було роз'яснено вимоги ст. 55 МК України щодо випуску товару у вільний обіг.

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 52, ч.4 ст. 54 МК України, декларант має право, а митний орган зобов'язаний випустити у вільний обіг товари, що декларуються: у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МК України в розмірі, визначеному митним органом; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митниці про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом.

У спірному випадку декларант позивача своїм правом на випуск товарів у вільний обіг з паданням гарантійних зобов'язань не скористався, тобто відповідно до ч.З ст.52 МК України - погодився з рішенням щодо коригування митної вартості.

При цьому, варто зауважити, що відповідно до п. 2.1.2 Договору про надання послуг з митного декларування товарів та послуг МС від 25.10.2013 №12, укладеного між ТОВ «Сторож Логістик Компані» та ТОВ «Хімагромаркетинг», митні платежі за вантаж, що підлягає митному оформленню, оплачується декларантом за письмовим погодженням з Позивачем.

З огляду на зазначене, вимоги позивача щодо визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості №125130006/2015/210011/2, №125130006/2015/21001/2 від 25.02.2015 року та №125130006/2015/210020/2 від 06.03.2015 року не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх рішень.

Водночас, докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог та були спростовані доводами відповідача 1, а відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності їх витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" до Київської митниці ДФС , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Стородж Логістик Компані" про визнання протиправними та скасування рішень №125130006/2015/210011/2, №125130006/2015/21001/2 від 25.02.2015 року та №125130006/2015/210020/2 від 06.03.2015 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 09 квітня 2015 р.