Справа № 804/1409/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 р. Справа № 804/1409/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С.
при секретаріСкупейко І.М.
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 Фініченко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції уЖовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено, що у період з 01.08.2014 р. по 07.08.2014 р. на підставі пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України та наказу від 31.07.2014 р. №1154 Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській областіпроведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб фізичною особою ОСОБА_5, податковий номер НОМЕР_1, за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р.
За результатами перевірки складено акт №5554/04-63-17-01/НОМЕР_1 від 07.08.2014 року.
За висновками акту встановлені наступні порушення, допущені фізичною особою ОСОБА_5:
- п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» в частині ненадання податкової декларації про майновий стан і доходи на 2010 рік та неведення обліку доходів і витрат у обсягах, достатніх для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу за 2010 рік;
- пп.9.6.2, 9.6.6 п.9.6 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб від отримання доходу у вигляді інвестиційного прибутку від проведення платником податку операцій з цінними паперами за 2010 рік у розмірі 225 675,00грн.
Порушення законодавства обґрунтовані в акті перевірки наступним чином.
Таким чином, дохід, отриманий платником податку - фізичною особою ОСОБА_5 від операцій з простим векселем серії АА №1558924 складає 1620000,00 грн., сума витрат, понесена платником податку у зв'язку з придбанням простого векселя серії АА №1558924 складає 115500,00 грн., інвестиційний прибуток та загальний фінансовий результат операцій з цінними паперами платника податків - фізичної особи ОСОБА_5 у 2010 році складає 1504500,00 грн. (а.5 акту).
Копія акту №5554/04-63-17-01/НОМЕР_1 від 07.08.2014 року вручена ФО ОСОБА_5 - 07.08.2014 р.
11.08.2014 р. позивач звернувся до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області із запереченням на акт.
Позивач звернувся до суду із даним позовом.
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Спеціальним законом з питань визначення, нарахування, утримання та сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб є Закон Українивід 22.05.2003 № 889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб», чинний в момент спірних відносин (далі по тексту - Закон №889).
Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону №889 дохід - це сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь протягом відповідного звітного податкового періоду, як на території України, так і за її межами, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, до складу якого, зокрема, включаються доходи у вигляді інвестиційного прибутку від здійснення операцій з цінними паперами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах (п. 1.3 "в" ст. 1 Закону №889).
Порядок оподаткування доходів у вигляді інвестиційного прибутку визначено у п. 9.6 ст. 9 Закону № 889.
Відповідно до п.п. 9,6.1, 9.6.2 п. 9.6. ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» облік фінансових результатів операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат.
Інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що розраховується виходячи з суми витрат, понесених у зв'язку з придбанням такого активу, з урахуванням норм підпункту 9.6.4 цього пункту.
До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з:
- обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив;
- зворотного викупу корпоративного права його емітентом, яке належало платнику податку;
- повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним статутного фонду емітента корпоративних прав, внаслідок виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.
Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного фонду юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.
Згідно з пп.9.6.3 п.9.6 ст.9 Закону якщо у результаті розрахунку інвестиційного прибутку за правилами, встановленими пп.9.6.2 цього пункту, виникає від'ємне значення, то воно вважає інвестиційним збитком.
Згідно абз.«а» п.п.9.6.7. п.9.6. ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» під терміном «інвестиційний актив» розуміється пакет цінних паперів чи корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах, випущені одним емітентом, а також банківські метали, придбані у банку, незалежно від місця їх подальшого продажу.
Відповідно до п.п. 9.6.6 п.9.6 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного року.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, про що також відсутній спір у даній справі, що 18 листопада 2010 року між позивачем та ТОВ «ТРЕЙДСОРТ» укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів №1860 Б.
За умовами Договору покупець (громадянин України ОСОБА_5) прийняв у власність від продавця (ТОВ «ТРЕЙДСОРТ») простий вексель серії АА №1558924 у кількості 1 (один) номінальною вартістю 1 620 000,00грн. (емітент ТОВ «Крендлз», код 34496913).
Згідно з п.3.1 Договору платежі по цьому Договору здійснюються безготівковими грошовими коштами в національній валюті України - гривні на поточний рахунок продавця у сумі 115 500,00грн. та векселем на суму 1 504 500грн.
Згідно з Актом виконаних робіт по Договору купівлі-продажу ЦП №1860 Б від 18.11.2010 р. продавець передав у власність покупцю - ОСОБА_5 простий вексель серії АА №1558924 у кількості 1 (один) номінальною вартістю 1 620 000,00грн.
19.11.2010 року на виконання п.3.1 Договору покупець (ОСОБА_5) передав, а продавець (ТОВ «ТРЕЙДСОРТ») прийняв в якості розрахунку по Договору №1860 Б простий вексель серії АА №1556670 одна штука номінальною вартістю 1 504 500,00грн., про що між сторонами підписано Акт прийому-передачі векселів до Договору №1860 Б від 18.11.2010 р.
Тобто, розрахунок по Договору №1860 Б від 18.11.2010 р. здійснено в повному обсязі, що також підтвердила в судовому засіданні представник позивача.
Отже, за договором купівлі-продажу цінних паперів від 18.11.2010 р. ОСОБА_5 отримав вексель серії АА №1558924 вартістю 1 620 000,00грн., розрахувавшись за нього векселем серії АА №1556670 вартістю 1 504 500,00грн. та грошовими коштами у розмірі 115500,00грн.
У зв'язку з чим, суд не враховує доводів позивача щодо неотримання ним прибутку від Договору №1860 Б від 18.11.2010 р.
За приписами ст.1 Закону №889, чинного в момент здійснення операції, дохід визначений як сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь протягом відповідного звітного податкового періоду, як на території України, так і за її межами, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, до складу якого, зокрема, включаються доходи у вигляді інвестиційного прибутку від здійснення операцій з цінними паперами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах.
А враховуючи, що різниця між номінальною вартістю векселя АА №1558924 та грошовими витратами ОСОБА_5 у зв'язку з його придбанням має позитивний результат, інвестиційний прибуток ОСОБА_5 від операції з купівлі-продажу цінних паперів №1860 Б від 18.11.2010 р. становить 1 504 500,00грн.(1 620000грн. - 115500,00грн.).
Відповідно до положення п. 9.6 ст.9 Закону № 889 інвестиційний прибуток є об'єктом оподаткування податком з доходів фізичних осіб.
Інвестиційний прибуток у розмірі 1 504 500,00грн. не оподаткований позивачем. Окрім того, не задекларований в річній декларації про майновий стан та доходи за 2010 рік.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_5 є необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.
Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 3674-VIвід08.07.2011 р. ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.
Згідно до ч. 3 ст. 4 вказаного Закону України під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Позивачем при поданні адміністративного позову частково сплачено судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 487,20 грн.
В зв'язку з тим, що в задоволенні позову позивачу відмовлено, сума судового збору в розмірі 4 384,8 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_5 до Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 94, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Судові витрати в розмірі 4 384,8грн. стягнути з ОСОБА_5 до Державного бюджету України.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 16.04.2015 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді О.С. Рябчук О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова