Справа № 366/255/15-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 366/255/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Гончарук О.П.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі Бабенко Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області на постанову Іванківського районного суду Київської області від 20 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 ( далі - позивач ) звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області ( далі - відповідач ) про:

- визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в проведенні ОСОБА_2 коригування сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, яке передбачено Порядком коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 11.08.2003 р. № 226/509;

- зобов'язання відповідача перерахувати ОСОБА_2 пенсію за віком з урахуванням коригування розміру виплат із застосуванням показника заробітної плати та сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, доплат за виконання роботи на вищеоплачуваній посаді та індексації заробітної плати і здійснити виплату недоотриманої суми пенсії з 04.04.2013 р.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 20 лютого 2015 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, так як, на його думку, оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог за період з 04.04.2013 р. по 28.07.2014 р. було скасовано, а адміністративний позов в цій частині позовних вимог - залишено без розгляду.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанова суду - змінити.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку УПФУ в Іванківському районі Київської області.

02.06.2009 р. позивачу була призначена пенсія, відповідно до Закону України «Про державну службу».

21.10.2013 р. Іванківський районний суд Київської області постановив зобов'язати УПФУ в Іванківському районі Київської області перерахувати позивачу пенсію, з урахуванням положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» із застосуванням показника заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати та здійснити виплату недоотриманої суми пенсії за період з 04.04.2013 року.

04.11.2014 р. позивач звернулась до відповідача із заявою № 658/1-ГІ щодо виконання судового рішення та, зокрема, з вимогами щодо здійснення коригування сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації із застосуванням показника заробітної плати.

18.11.2014 р. відповідачем на зазначену заяву позивача було надано відповідь № 658/1-ГІ, в якій зазначено, що УПФУ в Іванківському районі Київської області на підставі судового рішення позивачу було здійснено перерахунок пенсії, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» із застосуванням показника заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати і здійснити виплату недоотриманої суми пенсії за період з 04.04.2013 року, а також повідомлено, що коригування сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати не було предметом судового розгляду і законодавством не передбачено.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати є виплатами, які розраховуються, виходячи з посадового окладу, та підлягають коригуванню, згідно з Порядком коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 11.08.2003 р. № 226/509.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, однак, вважає за необхідне змінити резолютивну частину рішення, виклавши абзац третій в іншій редакції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про державну службу» ( далі - Закон № 3723-XII ), «Про оплату праці» ( далі - Закон № 108/95-ВР ), «Про пенсійне забезпечення» ( далі - Закон № 1788-XII ), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ( далі - Закон № 1058-IV ), «Про індексацію грошових доходів населення» ( далі - Закон № 1282-ХІІ), Порядком коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 11.08.2003 р. № 226/509 ( далі - Порядок № 226/509 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 Закону № 108/95-ВР передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону № 3723-XII, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавокУ ч. 1 ст. 35 Закону № 3723-XII закріплено, що державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

У ч. 2 ст. 37-1 Закону № 3723-XII закріплено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Відповідно до п. 2 Порядку № 226/509, розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), які нараховані виходячи з посадового окладу та рангу до прийняття постанови Кабінету Міністрів України про підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям і включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», коригується за коефіцієнтом підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг, що визначається окремо для кожного працівника шляхом ділення суми посадового окладу і надбавки за ранг, встановлених йому постановою Кабінету Міністрів України про підвищення заробітної плати, на суму посадового окладу і надбавки до нього за ранг, які працівник мав до підвищення заробітної плати. Інші виплати, які розраховуються, виходячи з посадового окладу, коригуються на коефіцієнт підвищення, який визначається у вищезазначеному порядку шляхом ділення посадових окладів.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати є виплатами, які розраховуються, виходячи з посадового окладу, та підлягають коригуванню у відповідності до Порядку № 226/509.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач, діючи всупереч вимогам п. 2 Порядку № 226/509, при визначенні розміру пенсії позивача не здійснив коригування сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, які включаються до її заробітку при обчисленні пенсії.

Доводи апелянта про те, що зазначене питання вже було предметом судового розгляду та вирішено постановою Іванківського районного суду Київської області від 21 жовтня 2013 року, колегія суддів вважає не обгрунтованими, безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами справи, зокрема, листом самого ж апелянта від 18.11.2014 р. № 658/1-ГІ / а.с. 9 /, з яких вбачається, що зазначеним судовим рішенням було вирішено питання щодо наявності правових підстав для врахування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_2 сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з яких були сплачені страхові внески, а не щодо коригування сум таких виплат при нарахуванні пенсії позивача.

Дослідивши ці та всі інші доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження, не надав суду жодних доказів, не навів будь-яких доводів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції в цій частині, та не переконав судову колегію у своїй правоті.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення адміністративного позову з 29.07.2014 р.

Разом з тим, судова колегія вважає помилковим і безпідставним визначення судом першої інстанції, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка діяла на момент призначення пенсії ОСОБА_2, відсоткового розміру суми заробітної плати, який підлягає застосуванню відповідачем при обчисленні пенсії позивача ( 85 % ), з огляду на наступне.

Так, апеляційний суд встановив, що по-перше, визначивши відсотковий розмір суми заробітної плати, який підлягає застосуванню відповідачем при обчисленні пенсії позивача ( 85 % ), суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, не обґрунтувавши доцільність і необхідність такої процесуальної дії, як того вимагає ст. 11 КАС України.

По-друге, питання щодо визначення відсоткового розміру суми заробітної плати, який підлягає застосуванню відповідачем при обчисленні пенсії позивача, вже було предметом судового розгляду та вирішено постановою Іванківського районного суду Київської області від 21 жовтня 2013 року / а.с. 11-14 /. Крім того, зазначена постанова була роз'яснена ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 28 лютого 2014 року, в якій суд чітко визначив, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачів ( серед яких й ОСОБА_2 ) відповідачу слід застосовувати ту редакцію ст. 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла до 01.10.2011 р. ( на час нарахування УПФУ їх пенсії ) /а.с. 19 /.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, однак, з помилковим застосуванням норм процесуального права, зокрема, ст. 11 КАС України.

Відповідно до ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: 1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; 2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Іванківському Київської області задовольнити частково, а постанову Іванківського районного суду Київської області від 20 лютого 2015 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення у наступній редакції: «зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області здійснити коригування розміру виплат, що входять до заробітку ОСОБА_2 при обчисленні її пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу» та Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 11.08.2003 р. № 226/509, та здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 недоотриманих сум пенсії з 29.07.2014р.».

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 20 лютого 2015 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення у наступній редакції: «зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області здійснити коригування розміру виплат, що входять до заробітку ОСОБА_2 при обчисленні її пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу» та Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 11.08.2003 р. № 226/509, та здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 недоотриманих сум пенсії з 29.07.2014 р.».

В іншій частині постанову Іванківського районного суду Київської області від 20 лютого 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.