Справа № 822/674/15
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/674/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіПольового О.Л.
при секретаріКозельській О.В.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України , Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Україна 2001» звернулося з позовом до Хмельницької митниці ДФС України про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії.

З урахуванням поданих уточнень позовних вимог, просить визнати протиправною відмову відповідача щодо неповернення помилково сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 359 253,15 грн. та стягнути з Державного бюджету України на користь товариства вказані кошти.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскільки товариство є суб'єктом спеціального режиму оподаткування ПДВ та платником фіксованого сільськогосподарського податку, то в силу положень Податкового та Митного кодексів України при розмитненні чистопородних племінних свиней, імпортованих згідно укладених контрактів по поставці племінного поголів'я, такі операції звільняються від оподаткування. Вказує, що при митному оформленні вказаних товарів (свиней) позивачем помилково сплачено до бюджету податок на додану вартість, а при зверненні до відповідача щодо повернення сплачених сум ПДВ останнім відмовлено у такому поверненні. Вважає дану відмову протиправною та просить повернути з Державного бюджету України помилково сплачені суми ПДВ в розмірі 359 253,15 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, подали заперечення проти адміністративного позову, яке підтвердили у судовому засіданні, та пояснили, що оскільки самостійно визначене платником податків податкове зобов'язання з ПДВ є узгодженим, то підстав для його повернення немає.

Ухвалою суду від 23.03.2015 року до участі у справі в якості другого відповідача залучено Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області.

У судовому засіданні представник казначейської служби позовні вимоги не визнав, подав заперечення проти адміністративного позову, в яких просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх єдності, взаємному зв'язку та сукупності, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що протягом 2012 - 2014 років позивачем імпортувались з Данії до України свійські тварини - чистопородні племінні свині згідно укладених з фірмою ДанБред Інтернешнл (Данія, м. Копенгаген) контрактів по поставці племінного поголів'я № 008-160712 від 31.07.2012 року та № 2 від 14.07.2014 року.

Вищезазначені свині були розмитнені на митному посту «Хмельницький центральний» Хмельницької митниці, що підтверджується МД № 400050001/2012/001509 від 05.12.2012 року, № 400050001/2013/000237 від 14.03.2013 року, № 400050001/2013/000369 від 15.04.2013 року, № 400050000/2014/501275 від 03.09.2014 року, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Під час митного оформлення вказаних тварин та подачі митних декларацій, позивачем сплачено до державного бюджету 359 253,15 грн. ПДВ, що підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями, копіями податкових декларацій з ПДВ за відповідні періоди, а також реєстрами виданих та отриманих податкових накладних.

Як вбачається з копій свідоцтв № 200102023 та № 100271157, а також довідок Теофіпольського відділення Красилівської МДПІ від 07.03.2012 року, 28.03.2013 року та 18.03.2014 року ТОВ «Україна 2001» у період 2012 - 2014 років перебувало на обліку в податковій інспекції як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість та було платником фіксованого сільськогосподарського податку.

Крім того, згідно копій племінних сертифікатів - PEDIGREE CERTIFICATE та листів Головного управління агропромислового розвитку Хмельницької ОДА, Департаменту агропромислового розвитку Хмельницької ОДА, копії яких знаходяться в матеріалах справи, ввезені на митну територію України свині є чистопородними племінними тваринами.

Досліджуючи спірні правовідносини на предмет їх відповідності вимогам чинного податкового за митного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Пунктом 8 вказаної статті передбачено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, зокрема, такі відомості: відомості про товари; відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: ставки митних платежів, застосування пільг зі сплати митних платежів, суми митних платежів; відомості про документи, передбачені ч. 1 ст. 335 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов'язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов'язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 197.18 ст. 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з ввезення на митну територію України племінних чистопородних тварин, племінних (генетичних) ресурсів за кодами згідно з УКТ ЗЕД 0101 10 10 00, 0102 10 10 00, 0102 10 30 00, 0103 10 00 00, 0104 10 10 00, 0511 10 00 00, 0511 99 85 10, що здійснюються суб'єктами спеціального режиму оподаткування, встановленого статтею 209 цього Кодексу.

Згідно п.п. 14.1.182 п. 14.1 ст. 14 ПК України помилково сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, як суб'єкт спеціального режиму оподаткування, звільнений від оподаткування операцій з ввезення на митну територію України племінних чистопородних тварин, не є платником ПДВ при здійсненні вказаних операцій, а отже сплачені ним суми ПДВ за такими операціями є помилково сплаченими грошовими зобов'язаннями.

Суд звертає увагу, що посилання відповідача на п. 30.4 ст. 30 ПК України, яким передбачено, що податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету, є безпідставним з огляду на те, що звільнення від оподаткування операцій з ввезення на митну територію України племінних чистопородних тварин не є податковою пільгою в розумінні ПК України.

Відповідно до ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Отже, зі змісту вказаної статті вбачається, що умовою повернення платнику податків помилково сплачених сум грошових зобов'язань є відсутність у нього податкового боргу та подання відповідної заяви про таке повернення.

Згідно довідки Теофіпольського відділення Красилівської МДПІ № 409 від 16.02.2015 року ТОВ «Україна 2001» станом на 16.02.2015 року не має заборгованості зі сплати податків та зборів.

Крім того, на виконання обов'язку щодо повернення сум помилково сплачених грошових зобов'язань, позивачем 05.01.2015 року подано до відповідача заяву про таке повернення, однак листом Хмельницької митниці позивачу відмовлено у поверненні помилково сплачених грошових зобов'язань.

Порядок повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів передбачено ст. 301 МК України, згідно до якої повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач володіє сукупністю усіх необхідних підстав та умов для повернення з бюджету помилково сплачених коштів.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що відповідачем, в порядку виконання обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведено правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у поверненні помилково сплачених сум ПДВ, доводи відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, відповідають вимогам чинного податкового та митного законодавства, в зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України щодо неповернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" () помилково сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 359253, (триста п'ятдесят дев'ять тисяч двісті п'ятдесят три) грн. 15 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" помилково сплачені грошові зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 359253, (триста п'ятдесят дев'ять тисяч двісті п'ятдесят три) грн. 15 коп.

Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" судові витрати в сумі 7185,07 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 06 квітня 2015 року

Суддя/підпис/О.Л. Польовий
"Згідно з оригіналом" Суддя О.Л. Польовий