Справа № 826/224/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 березня 2015 року № 826/224/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кличка Віталія Володимировича - голови Київської міської державної адміністрації, за участю третіх осіб - Київського пансіонату ветеранів праці, Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про скасування рішення і висновків, скасування положення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Кличка Віталія Володимировича - голови Київської міської державної адміністрації (далі - відповідач), за участю третіх осіб - Київського пансіонату ветеранів праці (далі - КПВП, третя особа 1), Київської міської ради (далі - КМР, третя особа 2), Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА, третя особа 3), в якому, з урахуванням змін та доповнень до позову від 23.01.2015 року, просить:

скасувати рішення і висновки, на підставі яких приймались вони, заступника голови КМДА Радуцького М. від 03.01.2015 р. № 004-1730, начальника Департаменту соціальної політики КМДА Бичкова С. від 14.11.2014 р. № 051/КР-7445-005, начальника управління у справах жінок, інвалідів ветеранів війни та праці Веселова С. від 01.12.2014 р. №067-1348 такими, що не відповідають дійсності є необ'єктивними та незаконними;

скасувати незаконне Положення про Громадську раду при Київського пансіонату ветеранів праці та признати діяльність Громадської ради на підставі цього Положення незаконним;

зобов'язати голову КМДА Кличка В.В. призначити прийом громадськості КПВП по питанням життєдіяльності та фінансування Пансіонату;

зобов'язати голову КМДА Кличка В.В. провести повну переатестацію адміністрації, Департаменту соціальної політики та управління у справах жінок, інвалідів ветеранів війни та праці, з урахуванням Закону України «Про очищення влади»;

зобов'язати голову КМДА Кличка В.В. згідно норм постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 р. № 996 «Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики», оголосити конкурс серед громадських організації на висування своїх представників до Громадських рад до органів виконавчої влади всіх рівнів по м. Києву.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що дії та рішення посадових осіб КМДА при перевірці скарг громадськості на підставі Закону України «Про громадські об'єднання», постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 р. № 996 «Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики» є незаконними.

Також, позивач зазначив, що в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» громадськість пансіонату на особистий прийом не запрошувалась та відповідь безпосередньо від голови КМДА не направлялась. При цьому, на думку позивача термін призначення Громадської ради згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 р. № 996 уже закінчився, в порушення законодавства голова КМДА не оголошує конкурс на висування своїх представників серед громадських організацій.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник третьої особи 1 проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Представники відповідача та третіх осіб 2, 3 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Позивач та інші мешканці Київського пансіонату ветеранів праці 22.10.2014 року звернулися до Київської міської державної адміністрації із письмовим зверненням з питань життєдіяльності та фінансування Київського пансіонату ветеранів праці.

На вказане звернення Департамент соціальної політики КМДА надав відповідь листом від 14.11.2014 року №051/КО-7445-005.

В подальшому, позивач неодноразово звертався із зверненнями щодо забезпечення життєдіяльності Київського пансіонату ветеранів праці та пропозицій щодо його покращення, належного фінансування та медичного забезпечення.

Листом від 01.12.2014 р. №067-1348 Управління у справах жінок, інвалідів, ветеранів війни та праці надано відповідь на звернення №08/М-4657 від 15.11.2014 р., в якому вказано про проведення перевірки Київського пансіонату ветеранів праці в частині харчового забезпечення його мешканців та надання їх медичної допомоги.

Також, листом заступника голови виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Радуцького М. повідомлено позивача про розгляд його звернень від 13.11.2014 р. №ОП/М-2881/2 та від 20.11.2014 р. №ОП/М-2881/3.

Позивач, вважаючи вказані листи та висновки, викладені в них, незаконними, а питання, які викладались позивачем у зверненнях не розглянуті в повному обсязі, у зв'язку з чим звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

В силу частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення є Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 р. №393/96-ВР (далі по тексту - Закон України від 02.10.1996 р. №393/96-ВР).

Відповідно до ст. 1 названого Закону, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з частинами 3 та 4 ст. 3 Закону України від 02.10.1996 р. № 393/96-ВР, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності, а скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 4 Закону України від 02.10.1996 р. № 393/96-ВР передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Відповідно до приписів статті 5 Закону України від 02.10.1996 р. № 393/96-ВР, звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

В той час, частина 3 ст. 7 Закону України від 02.10.1996 р. № 393/96-ВР передбачає, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Порядок розгляду звернень громадян визначений у розділі ІІ зазначеного Закону.

Так, у статті 14 Закону України від 02.10.1996 р. № 393/96-ВР закріплено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Статтею 15 Закону України від 02.10.1996 р. № 393/96-ВР передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та інші мешканці Пансіонату, звертаючись із зверненнями до відповідача, ставили, зокрема, питання вирішення життєдіяльності Київського пансіонату ветеранів праці, належного фінансування, медичного забезпечення та допомоги в юридичній реєстрації громадської організації ветеранів війни та праці.

За результатами розгляду вказаного звернення позивача, за дорученням Київської міської державної адміністрації Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) листом від 14.11.2014 р. №051/КО-7445-005 повідомив, що з метою розгляду скарг позивача в приміщенні Київського пансіонату ветеранів праці за участю керівництва Департаменту, адміністрації та підопічних пансіонату було проведено засідання Громадської ради.

Зокрема, зазначено, що в процесі обговорення присутніми на засіданні членами Громадської ради, більшістю голосів мешканців пансіонату ухвалено рішення, яким визнано скаргу ОСОБА_1 необ'єктивною та неправдивою, а роботу обслуговуючого персоналу і адміністрації пансіонату вважати задовільною.

В підтвердження зазначеного, позивачу разом з листом надіслано протокол засідання №20 від 11.11.2014 р.

Також, на виконання доручення заступника голови Київської міської державної адміністрації Радуцького М. від 15.11.2014 р. №08/М-4657 Управлінням у справах жінок, інвалідів, ветеранів війни та праці виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) розглянуто та опрацьовано чергове звернення позивача стосовно забезпечення життєдіяльності та пропозицій щодо його покращення.

Так, згідно листа від 01.12.2014 р. №067-1348, за інформацією Департаменту соціальної політики КМДА 07.11.2014 р. проведено перевірку Київського пансіонату ветеранів праці в частині харчового забезпечення його мешканців та надання їм медичної допомоги.

В результаті проведеної перевірки встановлено, що протягом 2014 року жодного випадку харчових отруєнь мешканців зафіксовано не було. Згідно звіту «Виконання натуральних норм харчування за І-ІІІ квартали 2014 року» фактичне виконання натуральних норм харчування в пансіонаті склало: м'ясо - 98%, картопля - 92%, риба - 24%, рибні консерви та оселедець - 75%.

Щодо медичного обслуговування (допомоги), Управлінням у справах жінок, інвалідів, ветеранів війни та праці виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) повідомлено, що в пансіонаті функціонують 4 медичні пости. Мешканців пансіонату обслуговують окуліст, гінеколог, невропатолог, психіатр, стоматолог, хірург, рентгенолог. Мешканці пансіонату отримують лікування згідно призначень лікарів. Щорічно в квітні мешканці пансіонату проходять диспансеризацію та, при необхідності, направляються на консультації до лікарів вузької спеціалізації.

З огляду на викладене, вказаними письмовими доказами у справі спростовуються твердження позивача щодо невідповідності розгляду звернень позивача, незаконності їх висновків.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов'язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», перші заступники та заступники голови, інші посадові особи місцевих державних адміністрацій здійснюють функції і повноваження відповідно до розподілу обов'язків, визначених головами місцевих державних адміністрацій, і несуть відповідальність за стан справ у дорученій сфері перед головою місцевої державної адміністрації, органами виконавчої влади вищого рівня.

Отже, твердження позивача про те, що головою КМДА проігноровано його звернення та в порушення вимог законодавства не надано відповідей суд вважає безпідставними, оскільки відповіді на звернення надавались та проведення відповідних перевірок здійснювалось на підставі саме доручень голови, відповідно, виконані на підставі та у спосіб, передбачених вимогами законодавства.

При цьому, як підтверджується матеріалами справи, розгляд заяв (клопотань) здійснено органом місцевого самоврядування об'єктивно, перевіряючи викладені в них факти та про розгляд звернень повідомлено заявника у встановленому законом порядку.

Щодо тверджень позивача про те, що в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» головою адміністрації на особистий прийом не запрошувалась громадськість пансіонату, в тому числі, його та відповідно не надались відповіді, суд зазначає, що згідно листа заступника голови КМДА Радуцького М. від 11.12.2014 р. № 004-1730, з метою вирішення питань, порушених у зверненнях від 13.11.2014 р. №ОП/М-2881/2 та від 20.11.2014 р. №ОП/М-2881/3, листом від 19.11.2014 р. № 051-ОП/М-2882/2-005 позивача запрошено на особистий прийом (1-ий і 3-ий четвер кожного місяця) до директора Департаменту соціальної політики.

В свою чергу, 24.11.2014 р. позивача було прийнято першим заступником директора Департаменту Устименко С.М. у присутності начальника відділу стаціонарних та курортних установ Видиша В.М.

Зі змісту листа від 11.12.2014 р. № 004-1730 вбачається, що під час особистого прийому позивачу надано відповідні роз'яснення щодо діяльності Громадської ради при Київському пансіонаті ветеранів праці. Також, повідомлено про здійснення відповідних контрольно-організаційних заходів щодо харчового забезпечення, медичного обслуговування.

Позивачем до суду не надано жодних доказів, враховуючи їх належність та допустимість, що підтверджують факт порушення заступником голови КМДА Радуцьким М., начальником Департаменту соціальної політики КМДА Бичковим С., начальником Управління у справах жінок, інвалідів ветеранів війни та праці Веселовою С. вимог чинного законодавства про звернення громадян.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини у справі, суд приходить до висновку, що при розгляді звернень позивача відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, тому у суду відсутні підстави для визнання незаконними та такими, що не відповідають дійсності відповідей, викладених у листах від 11.12.2014 р. № 004-1730, від 14.11.2014 р. № 051/КО-7445-005, від 01.12.2014 р. №067-1348, відтак, позовні вимоги в частині скасування рішень і висновків, на підставі яких приймались вони, заступника голови КМДА Радуцького М. від 11.12.2014 р. № 004-1730, начальника Департаменту соціальної політики КМДА Бичкова С. від 14.11.2014 р. № 051/КР-7445-005, начальника управління у справах жінок, інвалідів ветеранів війни та праці Веселова С. від 01.12.2014 р. №067-1348 такими, що не відповідають дійсності є необ'єктивними і незаконними та зобов'язання голову КМДА Кличка В.В. призначити прийом громадськості КПВП по питанням життєдіяльності та фінансування Пансіонату задоволенню не підлягають.

При цьому, діяльність пансіонату здійснюється на підставі Положення про Київський пансіонат ветеранів праці.

Вказане Положення затверджене Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 12.11.2013 р. №2060.

Згідно пункту 1.1 зазначеного Положення, Київський пансіонат ветеранів праці є стаціонарною соціально-медичною установою загального типу для постійного проживання громадян похилого віку, ветеранів війни та праці, інвалідів, які потребують стороннього догляду, побутового і медичного обслуговування, з утвореними у разі потреби відділенням тимчасового перебування та відділенням допомоги, що входять як структурні підрозділи до складу Пансіонату.

Пансіонат заснований на комунальній власності територіальної громади міста Києва та підпорядкований Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Засновником та власником Пансіонату є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступає Київська міська рада.

Відповідно до зазначеного Положення, контроль за діяльністю Пансіонату, в тому числі за якістю харчування, соціально-побутового і медичного обслуговування підопічних, які проживають в Пансіонаті, додержанням санітарно-протиепідеміологічного режиму та наданням спеціалізованої медичної допомоги здійснює Департамент спільно з органами охорони здоров'я в установленому порядку.

Перевірку роботи і ревізію фінансово-господарської діяльності Пансіонату проводять Департамент та інші спеціально уповноважені органи відповідно до законодавства України.

Громадська рада при Київському пансіонаті ветеранів праці є громадським дорадчим органом, що формується з представників місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, навчальних закладів, підприємств, установ, громадських організацій інвалідів та ветеранів, піклувальників окремих громадян з метою залучення громадськості до вирішення проблем соціального захисту громадян похилого віку, ветеранів війни та праці, забезпечення сприятливих умов їх проживання, соціально-побутового, медичного обслуговування тощо.

Громадська рада створена на підставі наказу директора Київського пансіонату ветеранів праці від 23.06.2011 р. №174к.

Позивач не надав суду жодних доказів, які давали б підстави вважати вказане Положення незаконним, норми якого порушують права чи інтереси мешканців пансіонату, в тому числі, позивача. В той час, перевірка роботи і ревізія господарської діяльності пансіонату відноситься до компетенції уповноважених на це органів.

Зауваження позивача щодо діяльності пансіонату, які були викладені у його зверненнях, розглянуті та враховані органом місцевого самоврядування, що підтверджується вищезазначеними обставинами.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, на засіданні Громадської ради, в якому взяли участь, зокрема, й мешканці пансіонату, всі члени Ради висловились на підтримку адміністрації Пансіонату, а також більшістю голосів мешканців пансіонату було ухвалено рішення вважати скаргу позивача необ'єктивною та безпідставною.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині скасування Положення про Громадську раду Київського пансіонату ветеранів праці та признати діяльність Громадської ради на підставі цього Положення незаконним.

Крім того, у своїй позовній заяві позивач просить зобов'язати провести повну переатестацію адміністрації, Департаменту соціальної політики та управління у справах жінок, інвалідів ветеранів війни та праці, з урахуванням Закону України «Про очищення влади» та зобов'язати голову КМДА Кличка В.В. згідно норм постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 р. № 996 «Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики», оголосити конкурс серед громадських організації на висування своїх представників до Громадських рад до органів виконавчої влади всіх рівнів по м. Києву.

Водночас, зі змісту позову, останній не містить переліку дій, які б мали бути вчиненими відповідачем в межах його компетенції, як і посилань на конкретні норми законодавства, якими закріплюється обов'язок відповідача вчиняти такі дії, що позбавляє суд можливості дати оцінку діям, рішенням чи бездіяльності відповідача на предмет їх правомірності у спірних правовідносинах.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Тобто, при розгляді адміністративної справи суд має встановити які саме дії, бездіяльність чи рішення суб'єкта владних повноважень спричинили факт порушення права особи, що звернулася до суду за захистом.

Судом в ході розгляду справи не встановлено, а позивачем не доведено належними доказами, порушення відповідачем норм чинного законодавства при розгляді та наданні відповідей на звернення позивача.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій регулює Закон України «Про місцеві державні адміністрації».

Зокрема, згідно зі ст.1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Особливості здійснення виконавчої влади у містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України.

Склад місцевих державних адміністрацій формують голови місцевих державних адміністрацій. У межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій, а також з урахуванням вимог статті 18 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" їх голови визначають структуру місцевих державних адміністрацій (стаття 5 Закону).

Виходячи з зазначених норм чинного законодавства, організація та діяльність адміністрації та її підконтрольних підрозділів належить до компетенції відповідача.

Разом з тим, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 КАС України.

Будучи правозастосовним органом, суд не може підміняти собою інші органи та перебирати на себе їх повноваження, а відтак зобов'язання відповідача провести повну переатестацію адміністрації, Департаменту соціальної політики та управління у справах жінок, інвалідів ветеранів війни та праці, з урахуванням Закону України «Про очищення влади», а також зобов'язати голову КМДА Кличка В.В. згідно норм постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 р. № 996 «Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики», оголосити конкурс серед громадських організації на висування своїх представників до Громадських рад до органів виконавчої влади всіх рівнів по м. Києву буде наслідком втручання у дискреційні повноваження відповідача, відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи недоведення позивачем належними та допустимими доказами порушення його прав та законних інтересів у межах спірних правовідносин, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко