Справа № 500/823/15-а
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/823/15-а
Провадження № 2-а/500/56/15
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,
при секретарі Петровій В.В.,
за участю сторін: позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Щербини О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу роботи періоду проходження військової служби, що дає право на виплату грошової допомоги, а також просив зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи період проходження військової служби на посаді лікаря військової частини НОМЕР_1 у військово будівельному загоні 161 управління інженерних робіт з 07.09.1979 року по 15.09.1981 року, що становить 2 роки 8 днів. Крім цього, просив зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій, що становить 36201 грн. 30 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.09.2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком. 19.01.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до управління пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Проте листом від 29.01.2015 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, внаслідок того, що позивач ОСОБА_1 не має необхідних 35 років страхового стажу, оскільки не було зараховано до страхового стажу період проходження військової служби на посаді лікаря військової частини НОМЕР_1 військово будівельного загону 161 управління інженерних робіт, який становить 2 роки 8 днів. Позивач ОСОБА_1 зазначені дії управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області вважає протиправними, оскільки згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, роботу за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Отже, на його думку, період проходження військової служби на посаді лікаря військової частини НОМЕР_1 в військово будівельному загоні 161 управління інженерних робіт з 07.09.1979 року по 15.09.1981 року, який становить 2 роки 8 днів до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з 17.09.2014 року розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний стаж роботи становить 63 роки 10 місяців 17 днів, у тому числі період навчання 05 років 09 місяців 17 днів, період проходження військової служби 2 роки 08 днів.

19.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області із заявою про нарахування грошової допомоги у розмірі 10 пенсій. Листом № 9/Р-01 від 29.01.2015 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області роз`яснено, що виплатити грошову допомогу ОСОБА_1 відповідно до п. п. «е-ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не має підстав. Для призначення пенсії за вислугу років зараховується стаж роботи за наявності двох обов`язкових умов: установа охорони здоров`я обов`язково повинна бути зазначена у найменуванні закладів і установ Переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України та займана посада обов`язково повинна бути зазначена у найменуванні посад зазначеного Переліку. Згідно даного нормативно-правового акту військово-будівельний загін військової частини не відноситься до закладів і установ, зазначених у Переліку, тому для зарахування періоду з 07.09.1979 року по 15.09.1981 року до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, а також виплати одноразову грошову допомогу в розмірі 10 пенсій відсутні законні підстави.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачають зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу, а також пільгове обчислення цього періоду військовослужбовцям, які проходили військову службу у віддалених районах СРСР.

Зокрема, Законом СРСР «Про загальний військовий обов`язок» від 12 липня 1967 року №1950-VII і Положенням про пільги для військовослужбовців, військовозобов`язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку, та їх сімей, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17 лютого 1981 року №193, було передбачено зарахування часу перебування громадян на дійсній військовій службі у Збройних Силах СРСР до загального трудового стажу, безперервного трудового стажу та стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, який включає їх право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у разі старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з 17.09.2014 року розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний стаж роботи становить 63 роки 10 місяців 17 днів, у тому числі період навчання 05 років 09 місяців 17 днів, період проходження військової служби 2 роки 08 днів.

19.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області із заявою про нарахування одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Листом від 29.01.2015 року за № 9/Р-01, управлінням Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, у зв`язку із тим, що згідно наданих позивачем довідок № 3/отд від 29.12.1988 року та № 6585 від 28.10.2014 року Ізмаїльського об`єднання міського військового комісаріату позивач ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді лікаря військової частини НОМЕР_1 в військово будівельному загоні 161 управління інженерних робіт з 07.09.1979 року по 15.09.1981 року, для призначення та виплати грошової допомоги необхідно надати довідку, підтверджуючу проходження війської служби в закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону від 20 грудня 1991 року № 2011, передбачено, що час перебування громадян на військовій службі зараховується до загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ передбачено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Стаття 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року за №1788-XII (далі Закон №1788-XII) визначає, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом «е» ст. 55 Закону №1788-XII передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з розділом 2 «Охорона здоров`я» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №909 від 04.11.1993 року, право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) амбулаторно-поліклінічних закладів тощо.

Наказом Міністра оборони України від 20.05.2004 року за №162 затверджено Перелік закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, яким передбачено, що до нього відносяться амбулаторно-поліклінічні заклади, зокрема, медичні пункти (військової частини).

Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України (лист Пенсійного фонду України за №6940/02-20 від 17.04.2009 року) період проходження військової служби в закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України можливо зарахувати до стажу роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно довідки від 28.10.2014 року за № 6585, наданої військом комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається що згідно послужного списку з особової справи ОСОБА_1 , він з 1979 року по 1981 рік проходив службу в 1237 військово будівельному загоні 161 управління інженерних робіт на посаді лікаря, а також додатково повідомлено, що в часи СРСР до штату управління окремих військових частин входила посада «лікар».

Також, як вбачається з довідки № 3/отд від 29.12.1988 року, ОСОБА_1 з 07.09.1979 року по 15.09.1981 року згідно п. «б» ст. 61 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок», знаходився на дійсній військовій службі на посаді лікаря. Згідно ст. 48 наказу Міністерства оборони СРСР № 100 строк дійсної військової служби, та стаж роботи офіцерів, призваних із запасу на 2 або 3 роки, розраховуються з дня відбуття їх до місця служби. На підставі вищезазначеного безперервний трудовий стаж старшого лейтенанта запасу медичної служби ОСОБА_1 розраховується з 07.09.1979 року.

Положенням про військово-будівельні загони Міністерства оборони СРСР, затвердженого наказом Міністерства оборони СРСР від 30.05.1977 року №175, передбачені лікарі військово-будівельних загонів, які слідкують за станом медичного пункту та здійснюють керівництво медичним пунктом загону.

За змістом абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за №2011-ХІІ від 20.12.1991 року та ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за №2232-ХІІ від 25.03.1992 року час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-ІV) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Порядок обчислення стажу для виплати грошової допомоги та механізм її виплати затверджено постановою Кабінету Міністрів України за №1191 від 23.11.2011 року.
Аналіз вищезазначених норм законодавства та обставин справи дає підстави для висновку про те, що стаж роботи позивача ОСОБА_1 на посаді працівника охорони здоров`я становить понад 35 років, у зв`язку з чим він має право на пенсію за вислугу років відповідно до п.«е» ст. 55 Закону №1788-XII, а також право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV.

Стаття 8 КАС України визначає, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку суду, управлінням Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу роботи період проходження військової служби на посаді лікаря військової частини НОМЕР_1 у військово будівельному загоні 161 управління інженерних робіт з 07.09.1979 року по 15.09.1981 року, що становить 2 роки 8 днів та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.9-11, 69 -71, 158-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років періоду проходження військової служби, що дає право на виплату грошової допомоги.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років період проходження військової служби на посаді лікаря військової частини НОМЕР_1 з 07.09.1979 року по 15.09.1981 року, що становить 2 роки 8 днів.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.О.Бурнусус