Справа № 509/553/14-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

08 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 509/553/14-а

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Бочаров А.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення,

ВСТАНОВИВ :

12.02.2014 року ОСОБА_2 звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання незаконним рішення та просила суд: визнати поважною причину пропуску нею встановленого законом строку позовної давності для звернення до суду з адміністративним позовом про визнання нечинним рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 318-ІУ від 23 березня 2004 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі громадянам у власність» в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо належної їй на праві приватної власності земельної ділянки по АДРЕСА_1, ж/м «Червоний хутір»; відновити їй строк позовної давності для звернення до суду з адміністративним позовом про визнання нечинним рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 318-ІУ від 23 березня 2004 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі громадянам у власність» в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо належної їй на праві приватної власності земельної ділянки по АДРЕСА_1, ж/м « Червоний хутір»; визнати нечинним рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 318-ІУ від 23 березня 2004 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі громадянам у власність» в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо належної їй на праві приватної власності земельної ділянки по АДРЕСА_1, ж/м «Червоний хутір»; стягнути з відповідача на її користь відшкодування понесених судових витрат.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.02.2014 року відкрито провадження по справі.

Представник позивача просив суд визнати поважною причину пропуску позивачем встановленого законом строку позовної давності для звернення до суду з адміністративним позовом та відновити його, так як про вищезазначене рішення, що оскаржується позивачем, позивачу стало відомо лише у травні 2011 року і з того часу позивач постійно звертається до суду.

Представники третіх осіб заперечували проти визнання поважною причини пропуску позивачем строку позовної давності та його відновлення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 листопада 2014 року адміністративний позов ОСОБА_2 залишений без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу. Апелянт просить скасувати ухвалу та постановити по справі нову ухвалу, якою визнати поважною причину пропуску строку позовної давності для звернення до суду з адміністративним позовом; відновити строк позовної давності для звернення до суду з адміністративним позовом; направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що у червні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання нечинним рішення ХХ сесії Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 318-IV від 23 березня 2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі громадянам у власність земельного масиву в частині включення належної ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0967 га під АДРЕСА_1. У позовній заяві ОСОБА_2 також просила визнати поважною причину пропуску строку для звернення до адміністративного суду.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.04.2012 року адміністративний позов ОСОБА_2 було задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2014 року постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.04.2012 року скасовано та залишено адміністративний позов без розгляду у зв'язку з неповажністю причин пропуску строку позовної давності.

При цьому, 03.06.2014 року ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду визнано незаконною та скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси про залишення адміністративного позову без розгляду, яка була мотивована пропуском позивачем встановленого законом строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2014 року та Вищого адміністративного суду України від 19.06.2014 року встановлено, що про існування оскаржуваного рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 318-IV від 23.03.2004 року ОСОБА_2 дізналася ще у 2006 році.

У зв'язку з цим суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні жодні правові підстави для визнання поважною причини пропуску позивачем встановленого законом строку позовної давності для звернення до суду з адміністративним позовом та відновлення його, у зв'язку з чим адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів вважає наведений висновок суду першої інстанції передчасним та помилковим, виходячи з наступного.

Апелянт не заперечує той факт, що ним було пропущено встановлений законом строк позовної давності для звернення до суду з адміністративним позовом. Однак, колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду погоджується з доводами апелянта про те, що адміністративний позов, який є предметом розгляду в даній адміністративній справі, подано з посиланням на нові підстави стосовно поважності причин пропуску строку позовної давності, які не були розглянуті судом першої інстанції.

Тобто, залишаючи без розгляду адміністративний позов ОСОБА_2 суд першої інстанції послався лише на попередні судові рішення та не врахував викладені позивачем нові аргументи на користь поважності причин пропуску строку позовної давності.

Такими новими доводами поважності пропуску строку позовної давності є:

- позиція Одеського апеляційного адміністративного суду про те, що невірне або помилкове сприйняття позивачем способу захисту свого права свідчить про намір особи захистити свої права та є підставою для визнання поважною причини пропуску встановленого законом строку для звернення до суду з адміністративним позовом;

- практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що надто сурове тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми не може позбавляти заявників права доступу до суду і заважати розгляду їхніх позовних вимог по суті, та не повинно перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Згідно до положень ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначеної норми права вбачається, що у визначенні моменту виникнення права на позов мають дві обставини: об'єктивна - наявність факту порушеного права та суб'єктивна - особа дізналася або повинна була дізнатись про факт порушення права.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта про те, що дізнавшись про існування оскаржуваного рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 318- IV від 23.03.2004 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі громадянам у власність», саме про те, що цим рішенням було порушено її права та законні інтереси ОСОБА_2 дізналась не тоді, коли їй стало відомо про існування цього рішення, а тільки у 2011 році під час розгляду Овідіопольским районним судом адміністративної справи № 2а-279/2011 - після отримання судом копії рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 318-IV від 23.03.2004 року.

Крім того, судом першої інстанції не було ухвалено рішення стосовно вимог ОСОБА_2 про визнання поважною причин пропуску строку звернення до суду та відновлення такого строку. Так, позивач не стверджувала, що нею не пропущено встановлений законом строк для звернення до суду з адміністративним позовом, а вона зверталась до суду з проханням визнати поважною причину пропуску цього строку та відновити їй строк для звернення до суду за захистом порушених прав. Однак, у резолютивній частині оскаржуваної ухвали не вирішено питання стосовно поновлення або відмови у поновленні строку звернення до суду.

Оскільки судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до Овідіопольського районного суду Одеської області для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 199; 204; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 листопада 2014 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 10.04.2015 року.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький