Справа № 805/726/15-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 р. Справа № 805/726/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голубової Л.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку

Міжрегіонального головного управління Міндоходів

про скасування податкових повідомлень-рішень від 05 лютого 2015 року № /307/10/29-03-40, № /306/10/28-03-40

Публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень від 05 лютого 2015 року № /307/10/29-03-40 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, № /306/10/28-03-40 про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував безпідставністю висновків фіскального органу, викладених в акті камеральної перевірки № 9/28-03-40/0019129 від 21 січня 2015 року про порушення п. 198.1, 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит та від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2014 року в розмірі 465019,00 гривень, а також порушення пп.14.1.18 п. 14.1 ст. 14, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення бюджетного відшкодування за листопад 2014 року на рахунок платника у банку на загальну суму ПДВ 562109,00 гривень.

На підставі акту камеральної перевірки від 21 січня 2015 року податковим повідомленням-рішенням від 05 лютого 2015 року № /307/10/29-03-40 позивачеві зменшено суму бюджетного відшкодування за листопад 2014 року у розмірі 562109,00 гривень та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 281054,50 гривень, а податковим повідомленням-рішенням від 05 лютого 2015 року № /306/10/28-03-40 зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2014 року у розмірі 465010,00 гривень.

Сутність порушень, визначених при проведенні камеральної перевірки полягає у тому, що податкові накладні, виписані деякими контрагентами позивача - КП «КОПАНІЯ ВОДА ДОНБАСУ», ДП «ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» виключені зі складу податкового кредиту ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» через не відображення у складі податкових зобов'язань продавця. Таке порушення при формуванні податкового кредиту призвело, на думку фіскального органу, до завищення заявлених позивачем до бюджетного відшкодування сум ПДВ у декларації за листопад 2014 року. Щодо інших контрагентів позивача, наведених у таблиці на сторінці 5 акту перевірки, жодних порушень за жовтень 2014 року контролюючим органом в акті не описано, а позбавлено позивача права на формування податкового кредиту в розмірі 562109,47 гривень виключно через надіслання запитів стосовно сумнівних контрагентів.

Позивач зазначає, що податкові накладні, виписані його постачальниками та включені ним до складу податкового кредиту у жовтні, листопаді 2014 року виписані у відповідності до приписів статті 201 Податкового кодексу України, Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 10 від 14 січня 2014 року та зареєстровані платниками в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Факт отримання ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» товарів та послуг підтверджується договорами та первинними документами до них.

Таким чином, фіскальний орган дійшов висновку про безпідставність включення позивачем сум податкового кредиту через не декларування деякими його контрагентами сум податкових зобов'язань з ПДВ та, фактично не визнав податковими документами включені до складу податкового кредиту податкові накладні, виписані цими контрагентами.

З зазначених підстав позивач вважає висновки акту камеральної перевірки від 21 січня 2015 року неправомірними, а винесені на його підставі податкові повідомлення-рішення від 05 лютого 2015 року № /307/10/29-03-40 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та № /306/10/28-03-40 про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість просить скасувати.

Представником позивача через канцелярію суду надано клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні (том 2, а.с. 57).

Відповідач в судове засідання представника не направив, проте, засобами електронного зв'язку надав письмові заперечення від 06 квітня 2015 року (том 2, а.с. 52-55). В обґрунтування незгоди із позовом зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень стали висновки, що викладені в акті камеральної перевірки позивача від 21 січня 2015 року.

Актом камеральної перевірки позивача встановлено, що позивачем включено до складу податкового кредиту у спірному податковому періоді суми ПДВ по податкових накладних, виписаних постачальниками товарів, послуг - КП «КОПАНІЯ ВОДА ДОНБАСУ», ДП «ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ», які не задекларували податкові зобов'язання з ПДВ.

З зазначених підстав відповідач вважає, що податкові накладні, виписані контрагентами позивача, у разі не відображення в податкових зобов'язаннях продавця товарів, послуг втрачають статус податкового документу, посилаючись при цьому на п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України.

Також відповідач вважає, що несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та провадження необґрунтованих виплат. Отже, недекларування контрагентами позивача їхніх податкових зобов'язань відповідач фактично вважає наслідком недостатньої обережності у підприємницькій діяльності позивача, яке позбавляє останнього на право формування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування з ПДВ.

Посилаючись на відповідність вимогам чинного законодавства викладених в акті камеральної перевірки висновків, що стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, відповідач зауважував на необгрунтованості заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в письмовому провадженні у відповідності до приписів ч. 4 ст. 122 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» є юридичною особою з кодом 00191129 та перебуває на податковому обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндохдів, про що зазначено у акті камеральної перевірки позивача від 21 січня 2015 року, та що не є спірною обставиною у справі.

Позивач є платником податку на додану вартість, про що також зазначено у акті камеральної перевірки позивача від 21 січня 2015 року № 9/28-03-40/0019129.

Фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндохдів проведено камеральну перевірку публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за листопад 2014 року, про що складено акт від 21 січня 2015 року № 9/28-03-40/0019129 (том 1, а. с. 17-21).

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем п. 198.1, 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит та від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2014 року в розмірі 465019,00 гривень. Також встановлено порушення пп.14.1.18 п. 14.1 ст. 14, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення бюджетного відшкодування за листопад 2014 року на рахунок платника у банку на загальну суму ПДВ 562109,00 гривень (том 1, а.с.21). Крім того, у висновках акту вказано, що остаточні висновки щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації за листопад 2014 року будуть здійснені після проведення заходів, передбачених Податковим кодексом України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 ст. 187 ПК України)

Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.6 ст. 198 ПК України, порушення якого вказано у акті перевірки, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Разом, з тим, в акті перевірки не зазначено, що спірні податкові накладні не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто, цей факт не є спірною обставиною, а лише вказано, що податковий кредит позивача не підтверджено податковими накладними виключно через не декларування контрагентами-постачальниками - КП «КОПАНІЯ ВОДА ДОНБАСУ», ДП «ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» своїх податкових зобов'язань з ПДВ за листопад 2014 року в сумі 465010,07 гривень.

Слід зазначити, що всі зазначені контрагенти позивача значаться на обліку у податкових інспекціях, розташованих у місті Донецьку та знаходяться у зоні проведення АТО, на території, тимчасово не підконтрольній Україні. Отже, можливо факт перереєстрації фіскальних органів та підприємств на територію, підконтрольну Україні вплинув на порушення податкового законодавства з боку вказаних підприємств, і в подальшому дане порушення буде усунуте. При цьому, спірним питанням даної справи є не факт декларування чи не декларування контрагентами позивача своїх податкових зобов'язань з ПДВ, а наявність у позивача права на формування складу податкового кредиту з ПДВ та у подальшому отримання відшкодування ПДВ у випадку недекларування податкових зобов'язань з боку його постачальників.

В акті перевірки зазначено, що при опрацюванні даних АІС «Податковий блок» при співставленні податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів встановлено розбіжності по взаємовідносинам з КП «КОПАНІЯ ВОДА ДОНБАСУ», ДП «ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» за листопад 2014 року на загальну суму 465010,07 гривень (том 1, а.с. 19).

Отже, відповідач фактично не визнав податкові накладні, виписані зазначеними вище постачальниками товарів, послуг.

Що стосується розбіжностей, встановлених у податковій звітності за жовтень 2014 року стосовно завищення позивачем сум податкового кредиту на суму 562109,47 гривень по контрагентам: КП «КОПАНІЯ ВОДА ДОНБАСУ», ТОВ «ХІМТРЕЙД», ТОВ «КРИВОРІЖПРОТЕХСЕРВИС», ТОВ «НТК ЕКОФІЗПРИЛАД», ДП «ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ», ТОВ «ВКФ «ЕЛІТЕХ», ТОВ «РЕЙ ПЛЮС», ПАТ «ХК «КИЇВМІСЬКБУД», ТОВ «АЛЕКС СТЮАРТ», ІНТЕРНЕШНЛ КОРПОРЕЙШН ЛТД», ТОВ «ГОТЕЛЬ «ХАРКІВ», ТОВ «ТЕМПЕСТ» та іншіх 28 СГД, перелік яких не зазначено в акті перевірки, то позбавлення права на податковий кредит трапилося через надіслання запитів стосовно перелічених сумнівних, на думку відповідача, господарюючих суб'єктів (том 1, а.с. 19).

Суд зауважує, що посилань на проведення зустрічних звірок стосовно контрагентів позивача акт перевірки не містить.

Таким чином, правомірність формування податкового кредиту позивача фіскальним органом встановлена, зокрема, шляхом співставлення податкових зобов'язань його контрагента шляхом опрацювання даних АІС «Податковий блок».

Сторонами також не спростовується факт отримання позивачем податкових накладних від КП «КОПАНІЯ ВОДА ДОНБАСУ», ТОВ «ХІМТРЕЙД», ТОВ «КРИВОРІЖПРОТЕХСЕРВИС», ТОВ «НТК ЕКОФІЗПРИЛАД», ДП «ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ», ТОВ «ВКФ «ЕЛІТЕХ», ТОВ «РЕЙ ПЛЮС», ПАТ «ХК «КИЇВМІСЬКБУД», ТОВ «АЛЕКС СТЮАРТ ІНТЕРНЕШНЛ КОРПОРЕЙШН ЛТД», ТОВ «ГОТЕЛЬ «ХАРКІВ», ТОВ «ТЕМПЕСТ» на загальну суму 562109,47 гривень, та які було включено до складу податкового кредиту у жовтні, листопаді 2014 року. В акті перевірки не зазначено, що зазначеними постачальниками порушено порядок заповнення податкових накладних чи вони не зареєстровані в ЄРПН.

Відповідач фактично виключив зі складу податкового кредиту позивача за жовтень 2014 року та відшкодування за листопад 2014 року суми ПДВ з причин не декларування та несплати контрагентами їхніх податкових зобов'язань, про що прямо зазначив у акті (том 1, а.с.19).

Ні підставі акту камеральної перевірки від 21 січня 2015 року № 9/28-03-40/0019129 фіскальним органом винесено спірні податкові повідомлення-рішення від 05 лютого 2015 року № /306/10/28-03-40, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 465010,00 гривень за листопад 2014 року та № /307/10/28-03-40, яким позивачеві визначено суму завищення бюджетного відшкодування у розмірі 562109,00 гривень та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 281054,50 гривень за листопад 2014 року (том 1, а.с. 15 та 16).

Сума від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за жовтень 2014 року у розмірі 187032241,00 гривень та листопад 2014 року у розмірі 272249098,00 гривень відображено позивачем відповідно у рядку 19 декларацій з ПДВ по зазначених періодах (том 1, а.с. 29 та 33), про що також зазначено в пункті 3.5 акту перевірки (том 1, а.с.18 зв. бік).

Спірною також є сума податкового кредиту за жовтень 2014 року, зазначена позивачем у рядку 17 декларації, та яка за його даними складає 407617100,00 гривень.

Судом встановлено, що зі складу податкового кредиту позивача за жовтень 2014 року виключено 2234,00 гривень ПДВ, сума операції по контрагенту ПАТ «ХК «КИЇВМІСЬКБУД» складає 13404,00 гривень. Вказана сума була розподілена позивачем на частину, пов'язану з господарською діяльністю у розмірі 3264,00 гривень, у т.ч. ПДВ 544,00 гривень (том 1, а.с. 101-102) та на частину, не пов'язану з господарською діяльністю у розмірі 10140,00 гривень, у т.ч. ПДВ 1690,00 гривень. Суму ПДВ, пов'язану з господарською діяльністю у розмірі 544,00 гривень заявлено позивачем до складу податкового кредиту та, відповідно, до відшкодування ПДВ (додаток № 5 до декларації) (том 1, а.с. 54 зв. бік). Суму ПДВ не пов'язану з господарською діяльністю в розмірі 1690,00 гривень також відображено у відповідному додатку (том 1 , а.с. 58).

Контролюючим органом зменшено суму податкового кредиту за жовтень 2014 року у загальному розмірі 2234,00 гривень, тобто, у сумі, яка навіть не заявлена позивачем у складі податкового кредиту та не відображена у декларації, що є неправомірною дією з боку суб'єкта владних повноважень. Отже, висновок щодо завищення ПДВ у декларації за листопад 2014 року у сумі 1690,00 гривень також є безпідставним.

Аналогічне порушення зазначено у акті перевірки по контрагентам ТОВ «НТК ЕКОФІЗПРИЛАД» та ТОВ «РЕЙ ПЛЮС». Контролюючим органом виключено зі складу податкового кредиту за жовтень 2014 року суми ПДВ у розмірі 8640,00 гривень та 750,00 гривень, відповідно. Вказані суми ПДВ не віднесені позивачем до складу податкового кредиту за жовтень 2014 року та до складу бюджетного відшкодування за листопад 2014 року. Операції з зазначеними контрагентами заявлені позивачем у складі податкового кредиту у декларації за листопад 2014 року з подальшим відшкодуванням ПДВ у грудні 2014 року (том 1, а.с. 84, 85). З зазначених підстав висновок перевіряючих стосовно завищення сум податкового кредиту у жовтні 2014 року на 8640,00 гривень та 750,00 гривень по ТОВ «НТК ЕКОФІЗПРИЛАД» та ТОВ «РЕЙ ПЛЮС» є також безпідставним.

Взаємовідносини позивача з ТОВ «НТК ЕКОФІЗПРИЛАД» підтверджені відповідним договором від 29.10.2014 року, специфікацією № 1 на суму ПДВ 8640,00 гривень та всіма необхідними, визначеними діючим законодавством первинними документами (том 1, а.с. 103-113).

ТОВ «РЕЙ ПЛЮС» надавало позивачеві готельні послуги на суму 3044,00 гривень, що також підтверджено відповідними документами (том 1, а.с. 114-119).

Стосовно завищення податкового кредиту по декларації за жовтень 2014 року та виключенню зі складу бюджетного відшкодування за листопад 2014 року суми ПДВ у розмірі 8798,09 гривень по підприємствах-контрагентах, зазначених у акті перевірки як «інші 28 СГД», слід зазначити, що такий висновок контролюючого органу зроблений без жодних пояснень, посилань та правових підстав, що є неприпустимим з боку суб'єкта владних повноважень.

Крім того, актом камеральної перевірки встановлено завищення податкового кредиту декларації за жовтень 2014 року та виключено суму у розмірі 2922233,46 гривень, у т. ч. ПДВ 487038,91 гривень по постачальнику позивача КП «КОПАНІЯ ВОДА ДОНБАСУ».

Спору щодо реєстрації податкових накладних, виписаних КП «КОПАНІЯ ВОДА ДОНБАСУ» в ЄРПН у жовтні 2014 року між сторонами немає. Позивач зазначає, що подав скаргу на зазначеного контрагента, що відображено у додатку № 8 до декларації з ПДВ за жовтень 2014 року з наданням договорів та всіх первинних документів, передбачених діючим законодавством (том 1, а.с. 120-143).

Стосовно взаємовідносин позивача у жовтні 2014 року з ДП «ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ», ТОВ «ХІМТРЕЙД», ТОВ «ВКФ «ЕЛІТЕХ», ТОВ «КРИВОРІЖПРОТЕХСЕРВИС» слід зазначити, що певних причин виключення суми 302600,52 гривень, у т. ч. ПДВ у розмірі 50433,42 гривень у акті перевірки не зазначено крім - «надіслано запити». Як зазначає позивач, відповідачем не враховано надання скарг на зазначених контрагентів (том 1, а.с. 63, 63 зв. бік, 66 зв. бік, 72) та копій первинних документів, що підтверджують господарські операції (том 1 , а.с. 144-239). З зазначених підстав висновки відповідача стосовно завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за листопад 2014 року у розмірі 50433,42 гривень по взаємовідносинам з зазначеними контрагентами також є безпідставними.

Судом встановлено, що підприємства ПАТ КИЇВМІСЬКБУД», ТОВ «ГОТЕЛЬ «ХАРКІВ», ТОВ «ТЕМПЕСТ», ТОВ «РЕЙ ПЛЮС» у жовтні 2014 року надавали позивачеві готельні послуги (том 1, а.с. 101-102), (том 2, а.с. 8-17), (том. 2, а.с. 18-19), (том 1, а.с. 114-119) відповідно. Відповідачем також без обґрунтування з позначкою «надіслано запити» виключено зі складу податкового кредиту по декларації з ПДВ за жовтень 2014 року 28714,44 гривень, у т.ч. 4785,74 гривень ПДВ.

Відповідно до приписів п. 201.11 ст.201 ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є:

а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку).

Таким чином, у позивача є всі законні підстави для включення до складу податкового кредиту у жовтні 2014 року 28714,44 гривень, у т.ч. ПДВ 4785,74 гривень, а висновки щодо завищення сум відшкодування ПДВ по декларації за листопад 2014 року ПДВ на 4785,74 гривень є також безпідставним.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «АЛЕКС СТЮАРТ ІНТЕРНЕШНЛ КОРПОРЕЙШН ЛТД», стосовно якого контролюючим органом також надіслано запит, слід зазначити, що зі складу податкового кредиту декларації за жовтень 2014 року виключено 12312,00 гривень, у т.ч. ПДВ 2052,00 гривень. Взаємовідносини позивача з вказаним контрагентом підтверджуються договором від 01.10.2013 року (том 1, а.с. 240-247) та відповідними первинними документами (том 1, а.с. 248-250). При цьому податковим органом не врахований факт надання ТОВ «АЛЕКС СТЮАРТ ІНТЕРНЕШНЛ КОРПОРЕЙШН ЛТД» квартальної декларації з ПДВ (том 2, а.с. 1-6). Податкова декларація з ПДВ за 4 квартал 2014 року подана цим контрагентом лише 26 січня 2015 року, що підтверджено квитанцією № 2 (том 2, а.с. 7).

Враховуючи наведене, висновки контролюючого органу стосовно завищення суми бюджетного відшкодування у листопаді 2014 року на 4785,74 гривень також є неправомірним.

Стосовно порушень щодо завищення суми податкового кредиту та від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за листопад 2014 року на 465019,00 гривень, вказаних позивачем у рядку 19 декларації, слід зазначити наступне.

По взаємовідносинам з ДП «ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» сума ПДВ в розмірі 5824,68 гривень, вказана перевіряючими у таблиці (том 1, а.с. 19) не заявлена позивачем у складі податкового кредиту з метою розрахунку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту по декларації за листопад 2014 року. Загальна сума операції 34948,08 гривень, у т. ч. ПДВ 5824,68 гривень поділена на частину пов'язану з господарською діяльністю у розмірі 30781,02 гривень, у т.ч. ПДВ 5130,17 гривень та на частину, не пов'язану з господарською діяльністю у розмірі 4167,12 гривень, у т.ч. ПДВ 694,52 гривень. Отже, у відповідності до наказу Міндоходів України від 13.11.2013 року № 678 при складанні декларації з ПДВ за листопад 2014 року позивач по взаємовідносинах з ДП «ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» суму 4167,12 гривень, у т.ч. ПДВ 694,52 гривень вказав у рядку 14.1 розділу ІІ Податковий кредит, як суму не пов'язану з господарською діяльністю, тому в зазначеній частині висновки відповідача щодо завищення податкового кредиту по декларації з ПДВ за листопад 2014 року також є безпідставними.

Висновки перевіряючих про неправомірне включення позивачем до складу податкового кредиту у листопаді 2014 року сум ПДВ у розмірі 465010,00 гривень по податкових накладних, виписаних постачальниками товарів, послуг - КП «КОПАНІЯ ВОДА ДОНБАСУ», ДП «ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ», які не задекларували податкові зобов'язання з ПДВ, також є неправомірними, виходячи з наступного.

Податкові накладні не визнані податковими документами з посиланням на пункт 198.6 статті 198 ПК України саме через не декларування контрагентами позивача їх податкових зобов'язань (том 1, а.с.20 зв. бік-13).

Як зазначає в акті камеральної перевірки відповідач, згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. При цьому, з контексту пункту 198.6 статті 198 ПК України фіскальним органом виключено умову - «не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України визначає податкову накладну, як єдиний документ, який підтверджує суми податкового кредиту і на підставі якого платник податків має право формувати податковий кредит. При цьому, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від факту декларування та сплати контрагентом його зобов'язань.

Податкові накладні, на підставі яких позивач сформував податковий кредит у вересні 2014 року, виписані контрагентами, які на момент спірних правовідносин були зареєстровані платниками ПДВ, що не спростовано в акті камеральної перевірки відповідачем та зареєстровані в ЄРПН.

Стаття 8 КАС України передбачає принцип верховенства права при здійсненні адміністративного судочинства. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного платника податків, у випадку за неправомірні дії іншого платника податків підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в п. 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Європейський суд з прав людини визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом. Аналогічні положення містяться й в Конституції України.

Крім того, первинними документами, наданими позивачем підтверджено правомірність виписаних спірних податкових накладних, а отже, позбавлення позивача права на формування податкового кредиту у жовтні, листопаді 2014 року та позбавлення права на відшкодування ПДВ у листопаді 2014 року є протиправним.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про скасування податкових повідомлень-рішень від 05 лютого 2015 року /307/10/29-03-40, /306/10/28-03-40.

З огляду вище викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 8 - 11, 40, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень від 05 лютого 2015 року № /307/10/29-03-40 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, № /306/10/28-03-40 про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 05 лютого 2015 року № /307/10/29-03-40, № /306/10/28-03-40.

Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» судові витрати з судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті 07 квітня 2015 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Голубова Л.Б.