Справа № 2а/2470/1312/11
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

02 квітня 2015 року м. Київ В/800/1720/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого, судді Ситникова О.Ф.,

суддів: Амєліна С.Є.,

Бутенка В.І.,

Ємельянової В.І.,

Тракало В.В.,

перевіривши подану заяву ОСОБА_4 про допуск до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Чернівці про визнання незаконними дій і бездіяльності, -

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернівці про визнання незаконними дій і бездіяльності.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2011 року позов задоволено. Визнано відмову Державної податкової інспекції у м. Чернівці в здійсненні перерахунку ОСОБА_4 заробітної плати з врахуванням надбавки за вислугу років в розмірі 40 % від посадового окладу та доплати за ранг неправомірною. Скасовано наказ Державної податкової інспекції у м. Чернівці від 27 грудня 2002 року № 208-0, що надає право на одержання винагороди за вислугу років працівникам Державної податкової інспекції у м. Чернівці станом на 01 грудня 2003 року, згідно з додатком № 1 - протоколу засідання комісії Державної податкової інспекції у м. Чернівці від 27 грудня 2002 року, в частині встановлення ОСОБА_4 стажу роботи для виплати винагороди за вислугу років 13 років 05 місяців 14 днів. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у м. Чернівці провести перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_4 за період з 01 вересня 1997 року по 04 квітня 2003 року з врахуванням надбавки за вислугу років в розмірі 40 % від посадового окладу та доплати за ранг.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2011 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 листопада 2014 року залишено без змін постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2011 року.

У заяві про перегляд Верховним Судом України судового рішення у цій справі ОСОБА_4 посилається на неоднакове застосування Вищим адміністративним судом України, як судом касаційної інстанції, одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, а саме: пункту 1 Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 1013 щодо включення до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, час роботи позивача на заводі «Кварц» на посаді «інженера з нормування праці» у відділі праці та зарплати в період з 01 жовтня 1974 року по 16 липня 1989 року.

На підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, що призвело до ухвалення протилежних за змістом рішень, ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 09 липня 2014 року № К/800/52557/13.

Перевіривши ухвалу Вищого адміністративного суду України від 14 листопада 2014 року та рішення, на яке посилається скаржник, колегія суддів дійшла висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у цих спорах, не подібні до спірних відносин у справі, що розглядається, оскільки ці рішення ухвалені за інших фактичних обставин справ, установлених судами.

Так підставою для підтвердження права на отримання особою винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання у справі № К/800/52557/13, був встановлений факт нарахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за вислугу років в розмірі 40 % під час проходження особою служби, до якого включений період роботи на посаді «інженера по нормуванню праці».

У даній справі не встановлений факт нарахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за вислугу років в розмірі 40 % під час проходження ОСОБА_4 служби, до якого включений період роботи на посаді «інженера по нормуванню праці» в період з 01 жовтня 1974 року по 16 липня 1989 року на заводі «Кварц».

Згідно зі статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Установлений статтею 237 КАС України перелік підстав для подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до норми, яка міститься в пункті 1 частини першої статті 237 КАС України, заява про перегляд з указаних мотивів може бути подана за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права; ухвалення різних за змістом судових рішень; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Згідно з положеннями постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судову практику застосування статей 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України" від 13 грудня 2010 року № 2, подібність правовідносин означає тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Отже, з наведених судових рішень суду касаційної інстанції не міститься аналогічності фактичних обставин, які досліджувались у зазначених справах, що не дає можливості встановити наявність підстав, передбачених ст. 237 КАС України.

Таким чином, порівнявши ухвалу Вищого адміністративного суду України від 14 листопада 2014 року та рішення, на яке посилається скаржник, колегія суддів дійшла висновку про наявність різних обставин справи у наданому суду рішенні, що, в свою чергу, виключає можливість допуску справи до провадження та перегляду її Верховним Судом України.

Керуючись статтями 235 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Чернівці про визнання незаконними дій і бездіяльності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.Ф. Ситников

судді: С.Є. Амєлін

В.І. Бутенко

В.І. Ємельянова

В.В. Тракало