Справа № 826/772/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 березня 2015 року 16:07 № 826/772/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., при секретарі судового засідання Білоус А.С., за участю представників: позивача - ОСОБА_1, відповідача - Задорожка К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_3
до Головного управління Держземагентства у місті Києві
про визнання протиправними та скасування наказу, рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -
На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 11 березня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) з адміністративним позовом про:

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держземагентства у місті Києві (далі - відповідач) від 03.07.2014 року № 2/0/13-14 «Про затвердження Інформаційних та Технологічних карток до кожної адміністративної послуги, які надаються Головним управлінням Держземагентства у місті Києві» в частині затвердження інформаційної картки адміністративної послуги «Надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем)»;

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держземагентства у місті Києві оформлене листом від 16.12.2014 №31-26-0.21-7239/2-14 про повернення без розгляду заяви ОСОБА_3 щодо надання їй довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) відносно земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_1 місто Київ;

- зобов'язання Головне управління Держземагентства у місті Києві (ідентифікаційний код 38516867) на підставі поданої заяви видати ОСОБА_3 довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) відносно земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_1 місто Київ.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що наказ відповідача від 03.07.2014 №2/0/13-14, яким встановлено вимоги до заяви та додатків про видачу довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем), є таким, що порушує права позивача через протиправність його змісту, унеможливлює реалізацію його права на отримання земельної ділянки у встановлений законом спосіб. Окрім цього, позивач зазначає, що вказаний наказ не відповідає законодавству та нормативним актам вищого рівня.

Позивач також зазначає, що подана ним заява відповідала всім вимогам чинних нормативних актів.

Представник відповідача в своїх запереченнях просить суд в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі, оскільки при вчиненні спірних дій діяв в рамках чинного законодавства України.

Окрім цього, також зазначив, що на час звернення позивача до суду про скасування наказу від 03.07.2014 року № 2/0/13-14, останній втратив чинність на підставі наказу Головного управління Держземагентства у місті Києві від 19.12.2014 року № 30/0/13-14 «Про затвердження Інформаційних та Технологічних карток до кожної адміністративної послуги, які надаються Головним управлінням Держземагентства у місті Києві через центри надання адміністративних послуг».

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2014 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держземагентства у місті Києві з повідомленням про те, що ним на розгляд відповідача надаються:

1) заява про надання відомостей з Державного земельного кадастру (за формою згідно з додатком № 42 до Порядку ведення Державного земельного кадастру);

2) копія паспорта громадянина України та картки фізичної особи-платника податків (все на ім'я ОСОБА_3.);

3) графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки;

3) копію довіреності представників ОСОБА_3;

4) клопотання про отримання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) довільної форми;

5) графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки;

6) копію довіреності представників ОСОБА_3

Листом від 16 грудня 2014 року № 31-26-0.21-7239/2-14 Головне управління Держземагентства у місті Києві за результатами розгляду вказаних вище документів, повернуло їх заявнику, у зв'язку із залишенням без розгляду.

Незгода з вказаним рішенням та наказом відповідача від 03.07.2014 року №2/0/13-14 в частині затвердження інформаційної картки адміністративної послуги обумовила позивача звернутися до адміністративного суду з позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд не погоджується з доводами ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 2 ч. 7 ст.118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування регулюються Законом України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року № 858-IV (далі - Закон № 858-IV).

Відповідно до ст. 50 Закону № 858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема, довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

У той же час, постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 року № 835 «Деякі питання надання Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами адміністративних послуг», зокрема, додатком 3, встановлено перелік адміністративних послуг, що надаються Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами на безоплатній основі. У вказаному переліку Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами передбачено надання, зокрема, довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адміністративні послуги» від 06.09.2012 року № 5203-VI (далі - Закон № 5203-VI) адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону.

Надання адміністративних послуг здійснюється відповідно до цього Закону з урахуванням особливостей, визначених законами, які регулюють суспільні відносини у відповідних сферах. Вимоги цього Закону поширюються на надання суб'єктом надання адміністративних послуг витягів та виписок з реєстрів, свідоцтв, довідок, копій, дублікатів документів та інші передбачені законом дії, у результаті яких суб'єкту звернення, а також об'єкту, що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт (ч. 2, 3 ст. 3 Закону № 5203-VI).

Статтею п'ятою Закону № 5203-VI передбачено, що виключно законами, які регулюють суспільні відносини щодо надання адміністративних послуг, встановлюються:

1) підстави для одержання адміністративної послуги;

2) суб'єкт надання адміністративної послуги та його повноваження щодо надання адміністративної послуги;

3) перелік та вимоги до документів, необхідних для отримання адміністративної послуги;

4) платність або безоплатність надання адміністративної послуги;

5) граничний строк надання адміністративної послуги;

6) перелік підстав для відмови у наданні адміністративної послуги.

Перелік адміністративних послуг визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 5203-VI суб'єктом надання адміністративних послуг на кожну адміністративну послугу, яку він надає відповідно до закону, затверджуються інформаційна і технологічна картки, а у разі якщо суб'єктом надання є посадова особа, - органом, якому вона підпорядковується.

Згідно ч. 2 ст. ст. 8 Закону № 5203-VI інформаційна картка адміністративної послуги містить інформацію про:

1) суб'єкта надання адміністративної послуги та/або центр надання адміністративних послуг (найменування, місцезнаходження, режим роботи, телефон, адресу електронної пошти та веб-сайту);

2) перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, порядок та спосіб їх подання, а у разі потреби - інформацію про умови чи підстави отримання адміністративної послуги;

3) платність або безоплатність адміністративної послуги, розмір та порядок внесення плати (адміністративного збору) за платну адміністративну послугу;

4) строк надання адміністративної послуги;

5) результат надання адміністративної послуги;

6) можливі способи отримання відповіді (результату);

7) акти законодавства, що регулюють порядок та умови надання адміністративної послуги.

Інформаційна картка адміністративної послуги розміщується суб'єктом надання адміністративних послуг на його офіційному веб-сайті та у місці здійснення прийому суб'єктів звернень.

Частинами 1-4 ст. 9 Закону № 5203-VI передбачено, що адміністративні послуги надаються суб'єктами надання адміністративних послуг безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, має право на отримання адміністративної послуги незалежно від реєстрації її місця проживання чи місця перебування, крім випадків, установлених законом. Юридична особа має право на отримання адміністративної послуги за місцезнаходженням такої особи або у випадках, передбачених законом, - за місцем провадження діяльності або місцезнаходженням відповідного об'єкта. Заява на отримання адміністративної послуги (далі - заява) подається в письмовій чи усній формі. Письмова заява може бути подана суб'єкту надання адміністративної послуги особисто, надіслана поштою або у випадках, передбачених законом, за допомогою засобів телекомунікаційного зв'язку. Перелік та вимоги до документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, визначаються законом.

Таким чином, виключно в законі, а також в інформаційній картці, визначено перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, порядок та спосіб їх подання.

Наказом Головного управління Держземагентства у м. Києві від 03 липня 2014 року № 2/0/13-14 «Про внесення змін до наказу Головного управління Держземагентства у м. Києві від 08 квітня 2013 року № 40», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, внесено зміни до інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надаються Головним управлінням Держземагентства у м. Києві.

Зокрема, Пунктом 9 інформаційної картки адміністративної послуги, затвердженої вказаним вище наказом надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) можливо за умови подачі відповідної заяви з додатками.

Пунктом 10 інформаційної картки визначено вичерпний перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, зокрема, для фізичних осіб:

- копія паспорта та ідентифікаційного коду заявника;

- копія документа, що підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженої заявником особи);

- копія паспорта та ідентифікаційного номеру (у разі подання заяви уповноваженою особою);

- копія документа, що посвідчує право на земельну ділянку (за наявності) або копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки у власність/користування (у випадку, якщо земельна ділянка передана до 2013 року);

- копія дозволу на розроблення проекту землеустрою;

- графічні матеріали, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки.

Пунктом 12 вказаної інформаційної картки визначено, що дана послуга є безоплатною.

У той же час, процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру передбаченого Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (далі - Порядок № 1051).

Відповідно до п. 166 вказаного Порядку для отримання витягу з Державного земельного кадастру, довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру, засвідченої копії документа Державного земельного кадастру та витягу з нього заявник або уповноважена ним особа за дорученням власника земельної ділянки, або нотаріус відповідно до пункту 17 частини першої статті 34 Закону України "Про нотаріат" під час вчинення правочину щодо земельної ділянки подає Державному кадастровому реєстраторові:

1) заяву за формою згідно з додатком 42;

2) документ, що підтверджує оплату послуг з надання витягу з Державного земельного кадастру або довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), або викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру, або засвідченої копії документа Державного земельного кадастру та витягу з нього (крім випадків, визначених пунктом 165 цього Порядку);

3) документ, який підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженою заявником особою).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою про надання відомостей з Державного земельного кадастру (за формою згідно з додатком № 42 до Порядку ведення Державного земельного кадастру) та клопотанням про отримання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) довільної форми.

За результатами розгляду звернення, Головним управління Держземагентства у місті Києві листом від 16.12.2014 року № 31-26-0.21-7239/2-14 подані позивачем документи залишено без розгляду у зв'язку з подачею їх у неповному обсязі.

Вказане рішення було обґрунтовано, зокрема, невідповідністю поданих позивачем документів для надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) вимогам наказу Головного управління Держземагентства у м. Києві від 03 липня 2014 року № 2/0/13-14 та неподанням документа, що підтверджує оплату послуг з надання витягу з Державного земельного реєстру.

У той же час, суд при вирішенні вказаної справи, виходить з наступного.

Як встановлено матеріалами справи, позивачем з метою отримання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) було подано разом з клопотанням:

- графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки;

- копію довіреності представників ОСОБА_3

Втім, позивачем не було додано вичерпного переліку документів, встановленого пунктом 10 інформаційної картки, зокрема:

- копії паспорта та ідентифікаційного коду заявника;

- копії паспорта та ідентифікаційного номеру уповноваженої особи;

- копії документу, що посвідчує право на земельну ділянку (за наявності) або копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки у власність/користування (у випадку, якщо земельна ділянка передана до 2013 року);

- копії дозволу на розроблення проекту землеустрою, що виключає можливість надання йому відповідної адміністративної послуги.

Суд звертає увагу на той факт, що на час прийняття зазначеного рішення відповідачем наказ Головного управління Держземагентства у місті Києві від 03.07.2014 року № 2/0/13-14, яким було затверджено зміни до інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надаються Головним управлінням Держземагентства у м. Києві був чинний.

Окрім цього, судом встановлено, що позивачем було подано до вищевказаної заяви фотокопію нотаріальної довіреності від 06.02.2014 року № 131, якою від імені ОСОБА_3 уповноважено діяти ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Водночас, відповідно до п. 3.3 ст. 3 Глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. № 282/20595 вірність копії документа, виданого фізичною особою, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису фізичної особи на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування або за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування фізичної особи.

З вказаної фотокопії довіреності від 06.02.2014 року № 131 вбачається, що її копію не засвідчено належним чином, а тому вона є неналежним документом, що підтверджує повноваження ОСОБА_1, діяти від імені ОСОБА_3

У той же час, суд зазначає, що правомірність відмови відповідача в частині видачі позивачу відомостей з Державного земельного кадастру (за формою згідно з додатком № 42 до Порядку ведення Державного земельного кадастру) в даній справі не оскаржується.

Таким чином, оскільки позивачем не було подано вичерпного переліку документів, встановленого пунктом 10 інформаційної картки, суд приходить до висновку про правомірність залишення відповідачем документів позивача без розгляду, у зв'язку із чим вимога про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держземагентства у місті Києві оформлене листом від 16.12.2014 року №31-26-0.21-7239/2-14 про повернення без розгляду заяви ОСОБА_3 щодо надання їй довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) відносно земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_1 місто Київ задоволена бути не може.

За вказаних обставин до задоволення не підлягає і вимога про зобов'язання Головне управління Держземагентства у місті Києві (ідентифікаційний код 38516867) на підставі поданої заяви видати ОСОБА_3 довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) відносно земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_1 місто Київ, оскільки є похідною від попередньої.

При цьому з відповіді Головного управління Держземагентства у м. Києві від 16.12.2014 року № 31-26-0.21-7239/2-14 вбачається, що позивачу запропоновано повторно звернутися з відповідною заявою та необхідними документами, а також зазначено дні прийому відповідача.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держземагентства у місті Києві (далі - відповідач) від 03.07.2014 року № 2/0/13-14 «Про затвердження Інформаційних та Технологічних карток до кожної адміністративної послуги, які надаються Головним управлінням Держземагентства у місті Києві» в частині затвердження інформаційної картки адміністративної послуги «Надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем)», суд зазначає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки пунктом 4 наказу Головного управління Держземагентства у місті Києві від 19 грудня 2014 року № 30/0/13-14 наказ Головного управління Держземагентства у місті Києві від 03 липня 2014 року № 2/0/13-14 визнано таким, що втратив чинність.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. ст. 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16.03.2015 р.