Справа № 523/1554/15-а
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/1554/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі

справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з ОСП№2 РДПС ДАІ м.Херсон прапорщика міліції Ярового Андрія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії ПС1 №990492 від 02 лютого 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.122 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 02 лютого 2015 року о 20:40 годині він рухався автомобілем «Mitsubishi PAJERO», державний знак НОМЕР_1 по трасі «Херсон - Генічеськ» та був зупинений інспектором ДПС взводу з ОСП №2 РДПС ДАІ м. Херсон Яровим Андрієм Сергійовичем. Як виявилось причиною зупинки, за словами інспектора, стало порушення ОСОБА_1 вимог пункту «1.1. дод. 2» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення в полі, де зазначається дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення інспектор зазначив, що ОСОБА_1 «пересік суцільну лінію розмітки, яка поділяє смуги для руху».

На зауваження, що розмітка, яка нібито нанесена на дорожнє покриття не достатньо видимим в темну пору доби, а дорожніх знаків, які б поділяли смугу для руху, на даній дільниці не встановлені, інспектор не відреагував.

Інспектором ДАІ було складено протокол серія АВ 2 №748994 про адміністративне правопорушення від 02.02.2015 року та Постанову серія ПС №990492 про адміністративне правопорушення від 02.02.2015 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при складанні протоколу та розгляді справи інспектором ДПС не були з'ясовані і не доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях є ознаки адміністративного проступку.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та наполягав на задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про що є поштові повідомлення (а.с.17,23), про причини неявки суд не сповістив, суду не наданні письмові заперечення і докази в обґрунтування своїх заперечень.

З'ясував обставини справи, заслухав пояснення позивача, дослідив та проаналізував матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

У відповідності ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно п.п.5 п.4 Положення про Державну автомобільну інспекцію МВС, затвердженого Постановою КМУ від 14.04.1997 року за № 341, одним з основних завдань ДАІ є захист прав та законних інтересів учасників дорожнього руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Згідно частини 2 цієї ж статті ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Пунктом 2 ч.1 ст. 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАІ, ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Вказаний строк для оскарження позивачем був дотриманий.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову (ч.2 ст. 71 КАС України).

Судом встановлено, що 02 лютого 2015 року ОСОБА_1 рухався на автомобілі «Mitsubishi PAJERO», державний знак НОМЕР_1 по трасі «Херсон - Генічеськ», де був зупинений співробітником ДАІ, який повідомив позивачу про порушення ним вимоги дорожнього знаку 1.1. дод.2 "ПДР", інспектор ДАІ склав протокол і постанову про дане порушення. Позивач не погодився з висновком працівника ДАІ, відмовився від підпису в постанові серії ПС №990492 від 02.02.2015 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України. (а.с.12). Постановою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно до ст.62 Конституції України.

Відповідачем, в порушення вимог ст.71 КАСУ, не наведено суду доказів, які б спростовували доводи позивача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За зазначених обставин справи, постанова про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, у зв'язку недостатнім обґрунтуванням доказами вчиненого правопорушення, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.19,69-71,76,100,99,128ч4, 143-146,153-154,160-163,171-2, 173, 177 КАС України, ст..ст. 254,256, 287-294 КУаП України, суд,-

Постановив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з ОСП№2 РДПС ДАІ м. Херсон прапорщика міліції Ярового Андрія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ПС1 №990492 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС1 №990492 від 02 лютого 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122ч1 КпАП України ОСОБА_1 .

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб,єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя