Справа № 826/1031/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 квітня 2015 року № 826/1031/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомФонду гарантування вкладів фізичних осіб
до третя особаВідділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Непідприємницьке товариство "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ "Укрексімбанк"
провизнання протиправними та скасування постанов ВП № 45496951 від 25.12.2014 про накладення штрафу та про закінчення виконавчого провадження

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними та скасування постанов ВП № 45496951 від 25.12.2014 про накладення штрафу та про закінчення виконавчого провадження.

В судовому засіданні 11.02.2015 судом було залучено до участі у справі в якості відповідача 2 Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві та в якості третьої особи Непідприємницьке товариство "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ "Укрексімбанк".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем 1 незаконно винесені постанови від 25.01.2015 по ВП № 45496951 про накладення штрафу (повторно) у подвійному розмірі в сумі 2 720,00 грн. та закінчення виконавчого провадження, оскільки враховуючи пояснення Фонду гарантування викладених наданих листом від 15.12.2014 №09-15737/14 (отримано відповідачем 15.12.2014) відповідач не мав права виносити дані постанови, а тим більше постанову від 25.01.2015 по ВП № 45496951 про накладення штрафу (повторно) у подвійному розмірі в сумі 2 720,00 грн. так як рішення суду було виконане Фондом гарантування у спосіб передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі проти позовних вимог заперечують в повному обсязі, в обґрунтування заперечень зазначають, що позивачем не вжиті заходи щодо виконання рішення суду, в частині повернення пенсійних активів, розміщених у ПАТ «РЕАЛ БАНК», згідно з Договором Недержавному корпоративному пенсійному фонду ВАТ «Укрексімбанк» (Стягувачу) не повернуті стягувачу, а отже, постанова про накладення штрафу та закінчення провадження винесені у відповідності до законодавства.

В судовому засіданні представник відповідачів заперечував в повному обсязі проти позовних вимог.

Представник третьої особи проти позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2014 по справі №826/10716/14 позовні вимоги Непідприємницького товариства "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ "Укрексімбанк" задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Фонду щодо неповернення Непідприємницькому товариству "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ "Укрексімбанк" пенсійних активів у розмірі 4 900 000 грн., розміщених у ПАТ "Реал-Банк" згідно договору №78/29-19/БТ від 22.11.2013р. про залучення на строковий депозит грошових коштів суб'єкта господарювання та зобов'язано Фонд повернути Непідприємницькому товариству "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ "Укрексімбанк" пенсійні активи у розмірі 4 900 000 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2014 апеляційні скарги Фонду та Уповноваженої особи Фонду залишено без задоволення, а Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2014 по справі №826/10716/14 - без змін.

На виконання Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2014 по справі №826/10716/14, Київським апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист від 12.11.2014 про зобов'язання Фонду повернути Недержавному корпоративному пенсійному фонду ВАТ "Укрексімбанк" пенсійні активи у розмірі 4 900 000грн., розміщені у ПАТ "РЕАЛ БАНК" згідно з Договором.

Недержавним корпоративним пенсійним фондом ВАТ "Укрексімбанк" 14.11.2014 подано до УДВС ГУЮ у м. Києві заяву про примусове виконання рішення.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві Бялого М.Г. від 21.11.2014 відкрито виконавче провадження №45496951 про примусове виконання виконавчого листа.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду у 7-денний термін з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а також пунктом 3 попереджено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк, рішення буде виконано у примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчим дій.

Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження та отримано Фондом 27.11.2014р.

Постановою державного виконавця від 02.12.2014р. ВП №45496951 відкладено провадження виконавчих дій до 09.12.2014р. за заявою боржника - Фонду.

У зв'язку з невиконанням Фондом рішення суду і вимог постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 21.11.2014, з урахуванням постанови державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій до 09.12.2014 p., державним виконавцем, винесено постанови від 15.12.2014р. ВП №45496951 про стягнення з Фонду виконавчого збору у розмірі 490 000,00 грн. та про накладення штрафу у розмірі 1 360 грн.

Державним виконавцем 25.12.2014 винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 2 720 грн. за невиконанням Фондом рішення суду і вимог постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 21.11.2014, з урахуванням постанови державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій до 09.12.2014 p.

Також, Державним виконавцем 25.12.2014 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі статей 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника, відповідно до статті 89 цього Закону, а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі, відповідно до статті 89 цього Закону, та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вважає, що прийняття постанов про накладення штрафу та закінчення виконавчого провадження грубо порушено вимоги чинного законодавства, права і інтереси позивача, за відсутності вини, а тому, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частинами 1 та 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"; 10) рішення (постанови) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 11) рішення Національного банку України про застосування до банку, філії іноземного банку заходу впливу у вигляді накладення штрафу.

Стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно з статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 21.11.2014р. ВП №45496951 не оскаржена, є чинною і такою, що підлягає виконанню.

Державним виконавцем було надано позивачу термін для добровільного виконання рішення суду, який закінчився 28.11.2014 - п'ятниця.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем у позовній заяві, що останній отримав постанову УДВС ГУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження у встановлені законом строки 27.11.2014, тобто за один день до закінчення строку для добровільного виконання рішення суду.

Позивачем 01.12.2014, після закінчення строку для добровільного виконання рішення суду, подано до УДВС ГУЮ у м. Києві заяву про відкладення провадження виконавчих дій на десятиденний строк.

Постановою від 02.02.2014 державного виконавця відкладено провадження виконавчих дій до 09.12.2014р.

З аналізу матеріалів справи суд приходить до висновку, що у позивача була можливість з 27.11.2014 по 09.12.2014 виконати в добровільному порядку рішення суду, проте, позивачем рішення суду не виконано, пенсійні активи у розмірі 4 900 000 грн. Непідприємницькому товариству "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ "Укрексімбанк" не повернуто.

Враховуючи, що позивачем не виконано рішення суду державним виконавцем направлена вимога № 791/1 від 15.12.2014 про надання інформації щодо стану виконання рішення суду.

Листом від 15.12.2014 позивачем надано відповідь виконавчій службі, з якої вбачається, що Фондом оформлено розпорядження від 04.12.2014р. № 11-р про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду повернути Недержавному корпоративному пенсійному фонду ВАТ "Укрексімбанк" пенсійні активи у розмірі 4 900 000 гри. Вищевказане розпорядження Фонду залишено без задоволення Уповноваженою особою Фонду з посиланням, зокрема, на незаконність такого розпорядження, оскільки останнє суперечить вимогам чинного законодавства України (лист Уповноваженої особи Фонду від 10.12.2014р. № 14-04/5023).

Суд звертає увагу, що виконавчим листом, який видано судом, саме зобов'язано Фонд особисто виконати рішення суду та повернути пенсійні активи у сумі 4 900 000 грн. Непідприємницькому товариству "Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ "Укрексімбанк", як їх законному розпоряднику, а не уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Реал Банк».

Таким чином, суд не бере до уваги твердження боржника про те, що Фондом на виконання вимоги державного виконавця видано розпорядження, оскільки вони є безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно з статтею 89 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення нароботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - віл сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк для виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем 15.12.2014 було винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 1 360 грн., за невиконання постанови державного виковці про відкриття виконавчого провадження та рішення суду.

Проте, враховуючи, що позивачем не було виконано рішення суду без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі, що і було зроблено державним виконавцем 25.12.2014року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині щодо визнання протиправною та скасування постанови від 25.12.2014 ВП №45496951 про накладання штрафу в розмірі 2 720,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Пунктом 11 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадках повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною 3 статті 75 цього Закону.

Частиною 3 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 89 Закону N 606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься Подання про притягнення до кримінальної відповідальності від 25.12.2014 позивача за не виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України "Про виконавче провадження", що в свою чергу свідчить про необґрунтованість позовних вимог в частині щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов