Справа № 750/1801/15-а
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/1801/15-а
Провадження № 2-а/750/189/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року м.Чернігова

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Логвіної Т.В.

при секретарі Корж Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про накладення штрафу та постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, -

в с т а н о в и в :

24 лютого 2015 року Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області, в якому просить скасувати постанову про накладення штрафу від 11.02.2015 та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 11.02.2015 року, винесених державним виконавцем в рамках виконавчого провадження ВП № 36196261 при виконанні виконавчого листа № 2-а/1935/2009, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області знаходиться виконавчий лист №2-а/1935/2009 від 21.12.2012 року, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради здійснити нарахувати доплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік ОСОБА_1 в розмірі, передбаченому ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до відомостей, викладених у позовній заяві, 05.02.2013 року на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1. управлінням було здійснено перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до виплати належить 2505 грн.

Проте, виплата коштів не здійснена боржником у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів.

11.02.2015 року державним виконавцем було винесено постанови накладення штрафу, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій , які є предметом оскарження.

Підставою до прийняття зазначеного рішення стало невиконання судового рішення Деснянського районного суду м. Чернігова, на підставі якого видано виконавчий лист № 2-а-1935/2009 виданий 21.12.2012 року.

Однією із основних засад судочинства, передбачених частиною другою статті 129 Конституції України, є обов'язковість судового рішення, що надає йому властивості закону у справі, в якій воно ухвалено, та зобов'язує усі органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, об'єднання громадян, інших організацій, громадян та юридичних осіб виконувати його в обов'язковому порядку.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначається Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно положень частини першої статті 89 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника.

Позивачем не наведено жодного переконливого доводу, який би свідчив про поважність причин невиконання судового рішення.

Невиконання судових рішень кваліфікується Європейським судом з прав людини не лише як недотримання частини першої статті 6 Конвенції з прав людини, але і як порушення інших конвенційних прав. У справі "Войтенко проти України" Суд знайшов порушення пункту 1 статті 6, статті 13 та статті 1 протоколу № 1 Конвенції за невиконання рішення українського суду через відсутність бюджетних коштів.

Крім того, позивач просить скасувати постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 11.02.2015 року та в мотивувальній частині посилається на п. 4.15.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5, яким передбачено, що вищезазначена постанова виноситься державним виконавцем разом із актом про проведення виконавчих дій, в якому зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних із проведенням виконавчих дій, а також документи, якими вони підтверджуються,з доданням копій таких документів.

Суд не може погодитись із таким твердженням позивача, оскільки Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5 втратила чинність, а абз. 2, п.п. "м", п. 3.13.1 чинної "Інструкція з організації примусового виконання рішень" затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 N 512/5 вказує на те, що про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, у якій зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду в десятиденний строк.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки вважає, що державний виконавець діяв у спосіб та в межах, передбаченими Законом України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 158-163, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про накладення штрафу та постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення в поярдку ст. 186 КАС України.

Суддя