Справа № 872/11543/13
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2014 рокусправа № 808/4672/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Василівському районі Запорізької області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2013р. у справі №808/4672/13-а

за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Василівському районі Запорізької області

до Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області

про зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області (далі по тексту - відповідач, орган Пенсійного фонду) в графах "Сума виплачених пенсій (основний розмір)" та "Загальна сума витрат, яка підлягає відшкодуванню" акту щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за місяць, в якому судове рішення по цій справі набере законної сили відобразити зменшену на суму прийнятої до відшкодування за період з вересня 2009 року по січень 2013 року пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 в розмірі 6243,61 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що УПФУ в Василівському районі Запорізької області відображалася сума пенсії по втраті годувальника, яка виплачується ОСОБА_1 у зв'язку із загибеллю її чоловіка, в актах щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, з вересня 2009 року по січень 2013 року включно. За вказаний період сума прийнятої до відшкодування пенсії по втраті годувальника, яка призначена ОСОБА_1, становить 6243,61грн.

Позивач стверджує, що до гр. ОСОБА_1 не застосовується ст.33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105 - XIV, а тому відсутні будь-які правові підстави для прийняття відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Василівському районі витрат управління Пенсійного фонду України в Василівському районі на виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1

Постановою суду першої інстанції в задоволенні позову відмовлено. При цьому суд зазначив, що ОСОБА_1 правомірно виплачується пенсію у зв'язку з втратою годувальника, оскільки остання не працює та втратила джерела засобів до існування. Суд в своїй постанові посилався на ч.3 статті 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Позивач оскаржує в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції, просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. Позивач зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, те що станом на момент смерті чоловіка ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець. Апелянт наполягає на тому що ОСОБА_1 не має права на застосування ч.3 ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», оскільки вона працювала.

Перевіривши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 02.08.2003 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2. Від спільного сумісного життя мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

24.07.2009 року на підприємстві ЗАТ "Запорізький залізорудний комбінат" стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, під час якого ОСОБА_2, який працював підземним кріпильником, загинув.

Розпорядженням від 19.08.2009 року за заявою ОСОБА_1 від 05.08.2009 року на утриманця ОСОБА_3 призначена пенсія починаючи з 24.07.2009 року. Пенсія призначена була тільки на одного утриманця, тому що заявник додала копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця. Даний факт підтверджується матеріалами справи.

29.09.2009 року державним реєстратором Василівської державної адміністрації проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Розпорядженням № 152844 від 06.10.2009 року за заявою ОСОБА_1 їй призначена пенсія на двох утриманців, починаючи з 01.10.2009 року.

Аналіз матеріалів справи та норм правая, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закону № 1058-IV) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Пунктом 3 частини 2 статті 36 Закону № 1058-IV передбачено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Відповідно до ч. 8 ст. 36 Закону № 1058-IV пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, призначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

За приписами частини 3 статті 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" № 1105-XIV від 23.09.1999 року (далі - Закон № 1105) право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не надано суду допустимих доказів факту наявної роботи ОСОБА_1 на час смерті чоловіка. Твердження позивача щодо наявності реєстрації ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не спростовує позицію останньої про перебування на утриманні ОСОБА_2, оскільки відсутні фактичні дані здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності та отримання доходу, який є метою здійснення господарської діяльності.

Щодо посилань позивача на рішення апеляційного суду Запорізької області від 13.11.2012 року необхідно зазначити, що вказаним рішення встановлено, що ОСОБА_1 до непрацездатних осіб, які мають право на отримання пенсії в зв'язку з втратою годувальника не відноситься.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що для застосування частини 3 статті 33 вищенаведеного Закону № 1105-XIV ОСОБА_1 не потрібно бути непрацездатною, а лише достатньо відповідати двом критеріям: не працювати, доглядати дітей, які не досягли 8-річного віку.

У відповідності до пункту "д" частини 1 статті 21 Закону № 1105-XIV у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого не вбачається. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду; апеляційна скарга задоволенню не підлягає; постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Василівському районі Запорізької області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2013р. у справі №808/4672/13-а залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2013р. у справі №808/4672/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна