Справа № 2а-17866/09/0370
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року м. Київ К/9991/24801/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Луцької об'єднаної державної податкової інспекції

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19.05.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2011

у справі №2а-17866/09/0370

за позовом Приватного підприємства "Торговий дім "Укр.-Петроль"

до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції

за участю третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю КБ "Західінкомбанк"

про визнання дій неправомірними, скасування податкової вимоги та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 19.05.2009, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2011, позов задоволено. Визнано неправомірними дії Луцької об'єднаної державної податкової інспекції щодо винесення першої податкової вимоги №1/616 від 02.04.2009 та скасовано першу податкову вимогу №1/616 від 02.04.2009 про сплату Приватним підприємством "Торговий дім "Укр.-Петроль" зобов'язання по сплаті боргу за платежем «податок на додану вартість» на суму 17642,12 грн. Зобов'язано Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію внести зміни у картку особового рахунку Приватного підприємства "Торговий дім "Укр.-Петроль", виключивши з неї зобовязання зі сплати боргу за платежем «податок на додану вартість» на суму 17642,12 грн. та включити суму сплати податку на додану вартість згідно платіжного доручення №764 від 10.02.2009 в розмірі 26000 грн.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового про відмову в позові, з підстав невірного застосування норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано до Луцької ОДПІ податкову декларацію за січень 2009 року, у якій задекларовано до сплати податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 20000 грн. з граничним терміном сплати 02.03.2009. З пояснень представника позивача встановлено та не заперечується представником відповідача, що у зв'язку з переплатою у попередніх періодах фактично до сплати підлягало 17642,12грн. ПДВ.

Позивачем 10.02.2009 подано для виконання Відділенню №7 КБ «Західінкомбанк» ТОВ платіжне доручення №764 з вимогою перерахувати з його рахунку №0 на користь Державного бюджету, м. Луцьк, податок на додану вартість в сумі 26000 грн.

Відповідно до п.1.1.1 Договору банківського рахунку, укладеного 29.04.2004 між КБ «Західінкомбанк» ТОВ (Банк) та ПП «Торговий дім «Укр.-Петроль» (Клієнт), Банк відкриває Клієнту рахунки в національній та іноземних валютах та здійснює по них всі види розрахунково-касових операцій у відповідності до умов цього договору, нормативних актів Національного Банку України та законодавства України.

Згідно повідомлення про невиконання розрахункового документа КБ «Західінкомбанк» ТОВ в зв'язку з недостатністю коштів на кореспондентському рахунку не виконав платіжне доручення №764 від 10.02.2009 та 16.02.2009 взяв для обліковування за позабалансовим рахунком №980420000.

Постановою Правління Національного банку України від 12.02.2009 №68 у ТОВ Комерційний банк «Західінкомбанк» призначено тимчасову адміністрацію строком на 1 рік та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 6 місяців - з 13.02.2009 до 12.08.2009.

У зв'язку з введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів кошти в сумі 26000 грн., на сплату яких ПП «Торговий дім «Укр.-Петроль» подало платіжне доручення №764, РКВ №7 КБ «Західінкомбанк» ТзОВ до бюджету перераховані не були.

Позивачем 25.03.2009 надіслано лист на адресу відповідача про відсутність вини підприємства у неперерахуванні податків до бюджету, в тому числі податку на додану вартість за січень 2009 року, з підтверджуючими доказами, однак, 02.04.2009 Луцькою ОДПІ надіслано позивачу першу податкову вимогу № 1/616, якою позивача повідомлено про те, що сума його податкового боргу за узгодженим податковим зобов'язанням по податку на додану вартість становить 17642,12 та про виникнення права податкової застави на активи, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк.

Відповідно до п. п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ (надалі - Закон № 2181-ІІІ) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Останнім днем сплати податкового зобов'язання згідно декларації з ПДВ за січень 2009 року є 02.03.2009. Платіжне доручення на сплату 26000 грн. ПП «Торговий дім «Укр-Петроль» подало банку 10.02.2009, що підтверджується штампом банківської установи на платіжному дорученні. Отже, позивач сплатив самостійно визначену суму податкового зобов'язання в межах встановленого законом строку.

Згідно п. п. 16.5.1. платник податків, зборів (обов'язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції, якщо банківською установою порушено строки перерахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених Законом України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні". При цьому передбачено, що за таке порушення банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, у розмірах, встановлених підпунктом 16.4.1 пункту 16.4 статті 16, та штрафні санкції, встановлені підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 цього Закону, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Законом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду.

Підпунктом 16.5.3 пункту 16.5 Закону № 2181-ІІІ встановлено: не вважається порушенням строків зарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) з вини банку, якщо таке порушення стало наслідком регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до браку вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку для здійснення зарахування.

Законом № 2181-ІІІ чітко встановлено, що за несвоєчасне перерахування коштів до бюджету, відповідальність несе банк (за винятком випадків, якщо порушення стало наслідком регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку), а не платник податків.

З аналізу наведеного законодавства випливає, що після прийняття банком розрахункового документу щодо перерахування податків до бюджету податкові зобов'язання вважаються виконаними і покладення на платника податків обов'язку повторно сплатити податки, збори (обов'язкові платежі) та відповідальності за неперерахування чи несвоєчасне перерахування банком до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів), є таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Таким чином, оскільки, позивачем вчасно сплачено податкове зобов'язання з ПДВ за січень 2009 року, суди першої та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку про неправомірність надісланої позивачу першої податкової вимоги.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої та апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили справу у відповідності з нормами матеріального права та постановили обґрунтоване рішення, підстав для їх скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції відхилити, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19.05.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун