Справа № 820/1779/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 квітня 2015 р. № 820/1779/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до Акціонерного товариства закритого типу "Володимирівський деревообробний комбінат" про надання дозволу на продаж майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Богодухівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до суду із адміністративним позовом до Акціонерного товариства закритого типу "Володимирівський деревообробний комбінат", в якому просить суд надати дозвіл на погашення суми податкового боргу у розмірі 19408, 49грн. за рахунок майна підприємства, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за АТЗТ "Володимирівський деревообробний комбінат" мається податковий борг перед бюджетом з орендної плати за землю та єдиного податку з юридичних осіб, який з урхуванням часткової сплати та нарахованої пені, у загальному розмірі становить 19 408, 49грн. та виник внаслідок несплати у встановлений строк суми податкового зобов'язання на підставі самостійно поданих податкових декларацій за 2014 рік та податкових повідомлень-рішень. У зв'язку з тим, що підприємством у добровільному порядку суму податкового зобов'язання сплачено не було, а проведені податковим органом дії щодо примусово стягнення суми не призвели до погашення податного боргу, то конролюючий орган змушений звернувся до суду із даним позовом.

Представник позивача у судове засідання 14.04.2015 року не прибув, проте звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у зазначене судове засідання не прибув, із заявами про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відстуності не звертався, заперечень не надав.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку розглядати справу за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Згідно приписів ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, АТЗТ "Володимирівський деревообробний комбінат" , пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та перебуває на обліку як платник податків та зборів в Богодухівській ОДПІ.

В зв'язку з тим, що АТЗТ "Володимирівський деревообробний комбінат" в добровільному порядку не було сплачено суму заборгованості з орендної плати за землю та єдиного податку з юридичних осіб у загальному розмірі 19408, 49грн., який виник внаслідок несплати у встановлений строк суми податкового зобов'язання на підставі самостійно поданих податкових декларацій та податкового повідомлення - рішення, а проведені податковим органом дії щодо примусово стягнення суми не призвели до погашення податного боргу, то позивач звернувся до суду із позовом про стягнення суми боргу у примусовому порядку.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, судом враховується, що як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) відповідач в силу ч.1 ст.67 Конституції України зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Водночас з цим, відповідач зобов'язаний дотримуватись також і приписів ч.1 ст.68 Конституції України, де вказано, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Пунктом 30 статті 2 Бюджетного кодексу України податкові органи визначені як органи стягнення, яким відповідно до закону надано право стягнення до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших надходжень.

Перевіряючи правомірність звернення до суду та наявність підстав для стягнення суми боргу у примусовому порядку, суд дійшов висновку про наступне.

01 січня 2011 року набув чинності Податковий Кодекс України (далі - ПК України), який встановлює перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2013 року. 03.02.2014 року та 05.05.2014 року відповідчем подано до податкового органу податкові декларації з єдиного податку юридичних осіб за 3 квартала 2013 року, 2013 рік та перший квартал 2014 року.

У відповідності до положень п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно із п.п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК України).

Положеннями п.11 ст.56 ПК України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як було встановлено під час розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, відповідачем у встановлені ПК України строки не було самостійно сплачено вказану суму податкового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб, яка з урахуванням часткової сплати на нарахованої пені, у загальному розмірі складає 10940, 44грн., а тому дане зобов'язання набуло статусу податкового боргу.

Також, відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем була подана до Богодухівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області податкова декларація за плати за землю за 2014 рік, якою відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку державної і комунальної власності з щомісячним платежем у розмірі 1398, 61 грн.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.п. 56.11. ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. ( п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України).

Як було встановлено під час розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, відповідачем у встановлені ПК України строки не було самостійно сплачено вказану суму податкового зобов'язання, яке, з урахуванням часткової сплати та нарахованої пені, у загальному розмірі становлять 1023, 05грн, а тому дане зобов'язання набуло статусу податкового боргу.

Окрім того, під час розгляду справи встановлено, що співробітниками податкового органу проведено камеральні перевірки даних, задекларованих у податковій звітності по орендній платі за земельні ділянки та зі сплати єдиного податку -юридичних осіб, результати яких оформлені актами № 177/122/150-008/45482 від 03.12.2014 року та № 616/60/150-00845482 від 29.05.2014 року відповідно.

На підставі висновків вказаних актів перевірки, Богодухівською ДПІ було прийнято податкові повідомлення - рішення № від 16.01.2015 року на суму 4945, 29грн., № від 15.09.2014 року на суму 187, 80грн. № від 06.06.2014 року на суму 275, 41грн.та № від 06.06.2014 року на суму 210, 16грн. відповідно.

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначені податкові повідомлення-рішення були отриман уповноваженим представником підприємтва, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 56.17 ст. 56 ПК України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Згідно із п. 56.18 ст. 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів оскарженні у судовому порядку вказаних податкових-повідомень рішень матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких відповідачу було визначено суму грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями, є узгодженими.

Таким чином зальна сума заборгованості платника податків перед бюджетом складає 19 408, 49 грн., у т.ч. з орендної плати за землю у розмірі 7636, 24 грн. (1023, 05 грн. податкове зобов`язання за податковими деклараціями +5133, 09грн. штрафні санкції+1480, 10 пеня) та з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 11772, 25грн. ( 10940, 44 податкове зобов`язання за податковими деклараціями+487, 57грн. штрафні санкції+346. 24грн. пеня).

У зв'язку з непогашенням платником податків узгоджених сум податкових зобов'язань у законодавчо встановлені строки, податковою інспекцією 12.05.2014 року було прийнято відповідно податкову вимогу форми "Ю" №121-25, яка була отримана представником відповідача 22.07.2014року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 41).

Як вбачається з наданої податковим органом роздруківки картки особового рахунку, податковий борг відповідача після надіслання (вручення) йому зазначеної податкової вимоги існував не припиняючись.

Відтак, зважаючи на положення п.59.5 ст.59 ПК України, якими передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суд зазначає, що відповідно до п.91.3 ст.91 ПК України, Податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Пунктами 95.1 та 95.2 ст.95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 ПК України, контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Суд зазначає, що на виконання вимог ст. 95 ПК України податковою інспекцією проведений опис майна у податкову заставу на підставі рішення начальника Богодухівської ОДПІ № 1 від 04.08.2014року, який оформлено актом опису майна № 1 від 04.08.2014р., а саме:Енергетична установка UZE-100.

Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що позивачем було дотримано всі вимоги законодавства, а саме: винесення податкової вимоги та її надіслання на адресу боржника, але на день звернення позивача до суду не сплачено податковий борг відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про надання дозволу на продаж майна для погашення податкового боргу АТЗТ "Володимирівський деревообробний комбінат", який виникл внаслідок несплати у встановлений строк сум узгодженого податкового зобов'язання.

З огляду на вищевикладене, суд знаходить позов обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до Акціонерного товариства закритого типу "Володимирівський деревообробний комбінат" про надання дозволу на продаж майна - задовольнити в повному обсязі.

Надати дозвіл Богодухівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на погашення суми податкового боргу Акціонерного товариства закритого типу "Володимирівський деревообробний комбінат" (62023, Харківська облсть, Краснокутський район, с. Сорокове, ) у розмірі 19408 (дев`ятнадцять тисяч чотириста вісім тисяч)грн. 49 коп. за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі, а саме: Енергетичної установки UZE-100.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя Горшкова О.О.