Справа № 804/2601/15
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 р. Справа № 804/2601/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Сокільське" про стягнення 18363,09грн.-

ВСТАНОВИВ:

11.02.2015р. Західно-Донбаська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Сокільське" та просить стягнути кошти з відповідача у розмірі податкового боргу з орендної плати за землю в розмірі 18 363,09грн. з рахунків у обслуговуючих відповідача банках.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач перебуває на обліку у позивача з 02.11.2004р. та станом на 03.02.2015р. має новостворений податковий борг у загальній сумі 18363,09грн., який виник у зв'язку з несплатою узгоджених грошових зобов'язань з орендної плати за землю за жовтень, листопад, грудень 2014р. по податкових деклараціях із плати за землю № від 18.02.2014р. та № від 18.08.2014р. (уточнююча). Позивачем на виконання вимог ст.59 Податкового кодексу України було сформовано податкову вимогу від 01.09.2014р. №4728-25 на суму 6296,03грн., яка направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Також позивачем 01.09.2014р. було прийнято рішення №21959/10/04-10-25-41-32685222 про опис майна у податкову заставу, однак відповідач добровільно не сплачує суму податкового боргу, у зв'язку з чим позивач просить стягнути зазначений вище податковий борг з відповідача у судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у судовому засіданні 25.02.2015р. у відповідності до положень ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи (а.с. 34).

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважної причини, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином 24.03.2015р. у відповідності до ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи (а.с. 44, 46).

Згідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до вимог ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України, строки розгляду та вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити спір за відсутності сторін, у порядку письмового провадження, за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч. 4, ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єктом владних повноважень - є орган державної влади орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частиною 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

З 01.01.2011р. набрав чинності Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п.20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника на суму податкового боргу або його частини.

Тобто, позивач - контролюючий орган державної податкової служби є суб'єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах реалізує надані йому владні управлінські функції та має право звертатися до суду з відповідними позовними вимогами щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Статтею 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановленим цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суми такого грошового зобов'язання.

Із наявних в матеріалах справи документів встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Сокільське" зареєстроване як юридична особа 02.11.2004р. за адресою: 51312, Дніпропетровська область, Юр'ївський район, с.Новочорноглазівське, вул. Нова, буд.1 та з 02.11.2004р. перебуває на обліку у Західно-Донбаській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області як платник податків, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 27.01.2015р., копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 02.11.2004р., копією довідки з Єдиного державного реєстру № 142 від 13.12.2005р., Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 25.02.2015р. та копією довідки про взяття на облік платника податків від 17.11.2011р. №564/35 (а.с. 10-14, 36-38).

Відповідачем до органу державної податкової служби були подані наступні податкові декларації, а саме:

- податкова декларація з плати за землю за 2014 р. 18.02.2014р. на загальну суму 40622,50грн. з розбивкою помісячної сплати з січня по грудень 2014 р. в розмірі 3385,20грн. (а.с. 18-19).

- уточнююча податкова декларація з плати за землю за 2014 р. 18.08.2014р. на загальну суму 460241,95грн. з розбивкою помісячної сплати з січня по червень 2014 р. в розмірі 3385,20грн., за липень 2014р. у розмірі 12105,0грн., та з серпня 2014р. по грудень 2014р. у розмірі 5565,15грн. (а.с. 20-21).

П. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу, така сума грошового зобов'язання є узгодженою.

Згідно до вимог п. 287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік сплачується рівними частинами власниками та землекористувачами земельних ділянок за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового звітного періоду.

Таким чином, з урахуванням вказаної норми відповідач повинен був сплатити суму грошового зобов'язання за податковими деклараціями за 2014 рік за жовтень 2014р. - у строк до 30.11.2014р., отже, податковий борг виник - 01.12.2014р., за листопад 2014р. - у строк до 30.12.2014р., отже, податковий борг виник - 31.12.2014р., за грудень 2014р. - у строк до 30.01.2015р., отже податковий борг виник - 31.01.2015р.

У вищевказаний строк відповідач суми узгодженого податкового зобов'язання не сплатив.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку суми грошових вимог станом на 03.02.2015р., відповідач має податковий борг по орендній платі за жовтень, листопад, грудень 2014р. в загальній сумі 18363,09грн. (а.с. 9, 42).

П. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує суму узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, податковим органом, у відповідності до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, була сформована податкова вимога № 4728-25 від 01.09.2014р. на суму 6296,03грн., яка була отримана відповідачем 18.09.2014р. (а.с.43).

Зазначена податкова вимога відповідачем залишилася не виконана у встановлені законодавством строки.

У відповідності до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Згідно п. 60.6 ст. 60 Податкового кодексу України у разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний Суд України у інформаційному листі від 23.04.2012р. № 1044/11/13а.

Згідно ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком і збором.

Пунктом 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а за змістом ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач в судове засідання без поважної причини не з'явився, доказів погашення узгодженого податкового боргу по орендній платі за землю з юридичних осіб за жовтень, листопад, грудень 2014р. на суму 18363,09 грн. суду не надав.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача податкового боргу в загальній сумі 18363,09 грн. є обгрунтованими, а тому даний позов підлягає задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 41, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Сокільське" про стягнення 18363,09грн. - задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих Товариство з додатковою відповідальністю «Агрофірма Сокільське» (51312, Дніпропетровська область, Юр'ївський район, с.Новочорноглазівське, вул. Нова, буд.1, ) в доход бюджету ( ) - податковий борг з орендної плати за землю за жовтень, листопад, грудень 2014р. у загальній сумі 18363грн. 09 коп. (вісімнадцять тисяч триста шістдесят три гривні 09 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва