Справа № 826/20828/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 березня 2015 року № 826/20828/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І. , суддів Качура І.А. Огурцова О.П. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Міністерства внутрішніх справ України третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві

провизнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, скасування наказу
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій щодо відмови в оформленні документів для призначення пенсії; визнання недійсним наказу від 28.01.2011 №87 в частині дати та підстав звільнення, змінивши дату звільнення на 19.12.2007 і підстави звільнення на «у зв'язку із вислугою років»; зобов'язання сформувати та направити документи, необхідні для призначення пенсії з 19.12.2007.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що станом на 19.12.2007 позивач мав право на отримання пенсії за вислугою років, проте наказом від 28.01.2011 №87 його звільнено за п. 65 пп. «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, що, на думку позивача, свідчить про протиправність оскарженого наказу в частині дати та підстави звільнення.

Відповідач - Міністерство внутрішніх справ України - заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Позивач клопотав про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Відповідач та третя особа без самостійних вимог на предмет спору явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хочу були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового вирішення справи.

В судовому засіданні відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.01.2011 №87 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за п. 65 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

03.11.2014 позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справ України з заявою про призначення пенсії за вислугою років.

Листом від 19.11.2014 №15/5-І-562 позивачу роз'яснено порядок призначення пенсії та повідомлено перелік документів, які необхідно подати для призначення пенсії.

Відповідно до ст. 1, п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 15.12.2007 року вислуга років позивача складає: у календарному обчисленні складає 26 років 01 місяць 26 днів, у пільговому - 30 років 05 місяців 05 днів.

Отже, з грудня 2007 року позивач має право на призначення пенсії за вислугою років.

Судом встановлено, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2007 року №1686 о/с за п.п. «є»п.64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ полковника міліції ОСОБА_1, який знаходиться в розпорядженні МВС України, звільнено з органів внутрішніх справ.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2008 у справі № 12/61 задоволено позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, визнано протиправними і скасовано накази МВС України від 29.11.2007 року №1561 о/с "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1С.", від 18.12.2007 року №1686 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України»; поновлено ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ України в апараті Міністерства внутрішніх справ України з 18.12.2007 року; зобов'язано МВС України призначити ОСОБА_1 на посаду у відповідності до вимог п.40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, що затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. N 114.

Зазначена постанова набрала законної сили 24.11.2009 відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.08.2008 №1292 о/с скасовано наказ від 18.12.2007 №1686 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 та наказано уважати його таким, що перебуває в розпорядженні Міністра внутрішніх справ України

В подальшому, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.11.2010 №1963 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ з 08.11.2010 через скорочення штатів.

Також, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.01.2011 №38 о/с скасовано наказ від 05.11.2010 №1963 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ через скорочення штатів та призначено на службу в апараті Міністерства внутрішніх справ України з 29.09.2010.

Як зазначено вище, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.01.2011 №87 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за п. 65 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Обґрунтовуючи позов позивач вказує, що він не бажав продовжувати трудові відносини з відповідачем, у зв'язку з допущеним відповідачем порушеннями законодавства та умисним тривалим вирішенням спірних правовідносин, оскільки станом на грудень 2014 року він не поновлений на посаді відповідно до вказаного судового рішення.

Відповідно до ухвали судової колегії в цивільних справах Верховного Суду України від 08.11.2000 встановлено, що звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу проведено незаконно, суд на прохання працівника, який у зв'язку з допущеними щодо нього порушеннями законодавства про працю не бажає продовжувати трудові відносини з відповідачем, може визнати звільнення незаконним із зазначених останнім підстав і, не поновлюючи працівника на роботі, змінити дату звільнення та формулювання його причин.

Враховуючи викладене, суд вбачає наявними підстави для задоволення позовних вимог в частині зміни дати звільнення позивача, змінивши в наказі від 28.01.2011 №87 дату звільнення на 19.12.2007.

Щодо позовних вимог в частині зміни в наказі від 28.01.2011 №87 підстав звільнення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ Української РСР, їх права і обов'язки визначено Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114 (далі - Положення).

Умови та підстави звільнення визначено пунктами 64, 65 Положення серед яких є звільнення у відставку та у запас, а саме: особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):

а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років;

б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії;

в) через обмежений стан здоров'я - у разі визнання їх придатними до військової служби поза строєм у мирний час (у військовий час обмежено придатними 1-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії при неможливості використання їх на службі у зв'язку з відсутністю відповідних вакантних посад;

г) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі;

д) через службову невідповідність;

є) за порушення дисципліни;

ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків;

з) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації);

и) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку);

а) за віком - при досягненні граничного віку, встановленого Законом СРСР "Про загальну військову повинність" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання;

б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії.

З системного аналізу викладеного вбачається, що підстава звільнення «за вислугою років» не передбачена Положенням, що свідчить про безпідставність позовних вимог в частині визнання зміни в наказі від 28.01.2011 №87 підстав звільнення на «у зв'язку із вислугою років».

Згідно з п. 8 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, залежно від присвоєних їм спеціальних звань, перебувають на службі в органах внутрішніх справ до такого віку: особи середнього і старшого начальницького складу, за винятком полковників міліції та полковників внутрішньої служби - 45 років; полковники міліції та полковники внутрішньої служби - 50 років.

Дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться: за станом здоров'я - відповідно до висновків військово-лікарської комісії; у зв'язку із скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі; за власним бажанням - при наявності причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків; у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства, відомства (організації, установи); за службовою невідповідністю; у разі скоєння злочину, після набрання законної сили обвинувальним вироком суду; через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 19.12.2007 року позивач мав спеціальне звання «полковник міліції» та досяг 47 річного віку і до досягнення встановленого віку позивачу залишилось менше трьох років, отже суд вбачає наявними підстави для зміни формулювання підстав звільнення в наказі від 28.01.2011 №87 в частині зміни підстави формулювання звільнення на звільнення за пп. «а» п. 64 Положення.

Підсумовуючи викладене, суд вбачає наявними підстави для визнання недійсним наказу від 28.01.2011№87 в частині дати та підстав звільнення, змінивши дату звільнення на 19.12.2007 і підстави звільнення на пп. «а» п. 64 Положення.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пункту "б" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення зі служби.

Згідно п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 №135/13402 заяви про призначення пенсії за вислугою років подаються особами до головних управлінь Пенсійного Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи МВС України.

Отже, в даному випадку пенсія за вислугою років призначається з наступного дня після звільнення зі служби шляхом подання заяви до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві через уповноважений орган МВС України.

Як зазначено вище, 03.11.2014 позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справ України з заявою про призначення пенсії за вислугою років з 19.12.2007.

Листом від 19.11.2014 №15/5-І-562 позивачу роз'яснено порядок призначення пенсії та повідомлено перелік документів, які необхідно подати для призначення пенсії.

Оскільки на час вирішення заяви позивача від 03.11.2014 останній був звільнений з 01.02.2011, отже відмовляючи в призначенні пенсії з 19.12.2007 відповідач діяв відповідно до згадуваних норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а відтак позовні вимоги в частині визнання протиправними дій щодо відмови в оформленні документів для призначення пенсії з 19.12.2007 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Проте, оскільки судом змінено дату звільнення на 19.12.2007, отже наявні підстави для вирішення питання про призначення позивачу пенсії за вислугою років з 20.12.2007 року.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій; визнання недійсним наказу від 28.01.2011 №87 в частині дати та підстав звільнення; зобов'язання сформувати та направити документи, необхідні для призначення пенсії з 19.12.2007 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним наказ Міністерства внутрішніх справ України від 28.01.2011 №87 в частині дати та підстав звільнення, змінивши дату звільнення на 19.12.2007 і підстави звільнення на п. 64 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

3. Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України сформувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії з 19.12.2007.

4. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

О.П. Огурцов