Справа № 826/3353/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3353/15 Головуючий у 1-й інстанції: Санін Б.В. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

07 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Шевченківського районного суду м. Києва в особі судді Слободянюка Павла Леонідовича про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Шевченківського районного суду м. Києва в особі судді Слободянюка Павла Леонідовича про визнання протиправною бездіяльність судді Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюка П.Л. щодо не прийняття ним процесуального рішення відповідно до ч.2 ст.97 Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року по заяві ОСОБА_2 про скоєння злочину від 19.08.2013 р. № 57392.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2015 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1.ч.1. ст.109 КАС України з тих підстав, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, посилаючись на її незаконність, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України), виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.06.09 року N 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів та суддів» роз'яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7, 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом (абзац другий пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 "Про незалежність судової влади").

Отже, з огляду на викладене до суду можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність у сфері управлінської діяльності будь-якого органу державної влади чи місцевого самоврядування, за винятком актів, перевірку конституційності яких віднесено до повноважень Конституційного Суду України або щодо яких передбачено інший порядок судового оскарження. Під останнім слід розуміти порядок, спеціально встановлений відповідними законами. Стосовно рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб органів судової влади, то до суду можуть бути оскаржені лише ті з них, які належать до сфери управлінської діяльності.

Рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Аналогічна правова позиція щодо недопустимості оскарження у будь-який спосіб діяльності суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі висвітлена ВАСУ (ухвала Вищого адміністративного суду України від 30.11.2011 у справі К/9991/18998/11).

Таким чином, спір, який виник між позивачем і відповідачем, не є публічно-правовим спором у розумінні пункту 1 частини першої статті 3, частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 КАС України, оскільки правовідносини між сторонами виникли не при здійсненні владних управлінських функцій відповідача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Ухвалу в повному тексті виготовлено 14.04.2015 року.

.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.