Справа № 2а-9883/10/2070
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Київ К/9991/66258/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі: Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2010 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2011 у справі № 2а-9883/10/2070

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Харківській області

про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємець звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.07.2010 № та № в сумі 1 155,25 грн. та в сумі 348,40 грн. відповідно за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позов задоволено частково. Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.07.2010 № скасовано в повному обсязі (348,40 грн.), рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.07.2010 № скасовано в частині застосування санкцій за порушення вимог п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (1 119,00 грн.).

Не погодившись із судовими рішеннями Державна податкова інспекція до Вищого адміністративного суду України подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Під час підготовки справи до касаційного розгляду, враховуючи клопотання про заміну відповідача на правонаступника згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 229 "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів" у відповідності до вимог ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України суд допустив заміну відповідача у справі - Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції на його правонаступника - Чугуївську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів в Харківській області.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що фактичною підставою для нарахування Підприємцю фінансових санкцій, відповідно до рішень від 06.07.2010, слугували висновки фахівців державного податкового органу, викладені у актах перевірок господарських одиниць (магазинів) позивача від 15.06.2010 № 5106/20/40/НОМЕР_3 та від 15.06.2010 № 5107/20/40/НОМЕР_3, про порушення Підприємцем вимог п. 12 та п. 13 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265/95-ВР), що полягало у незабезпеченні невідповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій (РРО), та порушення вимог порядку ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації та зберігання.

Висновки податкового органу про порушення Підприємцем п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР мотивовані тим, що під час перевірки у позивача були відсутні накладні на товар, які б свідчили про оприбуткування товару у відповідності до вимог вказаного Закону.

На підставі вказаного акту перевірки та ст. 21, ст. 22 Закону № 265/95-ВР відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.07.2010 № та № .

Задовольняючи позов про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій на підставі ст. 21 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог порядку ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації та зберігання, суди попередніх інстанцій виходили з того, що на суб'єктів підприємницької діяльності фізичних осіб не покладено обов'язок щодо здійснення такого обліку товарних запасів та відповідно не може бути покладено відповідальність за його невиконання.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з вказаним висновком виходячи з наступного.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані: вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг); до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Отже, аналіз наведених вище норм вказує на обов'язок суб'єктів підприємницької діяльності вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, проте чітко не визначає самого порядку ведення такого обліку. Виключення становить лише для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування відповідно до Указу Президента України від 03.07.1998 № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва".

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Підприємець у 2010 році здійснював діяльність за спрощеною системою оподаткування, що підтверджено Свідоцтвом по сплату єдиного податку з терміном дії протягом 2008-2010 років (а.с. 9).

Крім того, положення Закону № 265/95-ВР чітко не визначають самого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, лише вказує на обов'язок суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) на ведення такого обліку у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. А покладений на господарюючого суб'єкта обов'язок ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації не включає в себе ведення та зберігання документів обліку, за якими такі товари придбавались, саме в місці реалізації товарів.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем до суду було надано товарно - транспортні накладні та видаткові накладні, що також спростовує висновок контролюючого органу про допущені Підприємцем порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" щодо здійснення обліку товарних запасів за місцем реалізації.

Отже, в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Харківській області відхилити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2010 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2011 у справі № 2а-9883/10/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко