Справа № 748/371/15-а
Суддя: Криворученко Д. П.
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/22/15
Єдиний унікальний № 748/371/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2015 року місто Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Криворученка Д.П., секретарів Сидор А.В., Гримайло Л.І., за участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи - Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області Ляшенка А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання дій протиправними, визнання недійсними рішень Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, зобов'язання вчинити певні дії та скасування свідоцтва про право власності, треті особи: ОСОБА_5; Державна інспекція сільського господарства у Чернігівській області -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 05.02.2014 року, з урахуванням остаточно доповнених позовних вимог, звернулась до суду з адміністративним позовом у якому просить визнати протиправними дії Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області щодо винесення рішень 24 сесією 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16.12.2014 року та 23 сесією 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 03.10.2014 року, визнавши при цьому незаконними і скасувати прийняті 24 сесією 6 скликання Мньовської сільської ради від 16.12.14 р. рішення про затвердження проекту із землеустрою та передачі у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,3433 га для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області; прийняті 23 сесією 6 скликання сільської ради від 03.10.2014 р. та 24 сесією 6 скликання від 16.12.14 р. рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0847 га ріллі у АДРЕСА_1, та зобов'язати відповідача на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.03.2014 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га в АДРЕСА_1. Крім того позивач просить визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3433 га (кадастровий номер НОМЕР_1), видане ні ім'я ОСОБА_5 22.12.2014 року під №31423314. /а.с.130-132/

Позов обґрунтовується тим, що позивач є власницею будинку АДРЕСА_1, який вона успадкувала після смерті бабусі ОСОБА_6, якій згідно рішення виконавчого комітету Мньовської сільської ради Чернігівського району від 23 жовтня 1997 року було виділено під приватизацію земельну ділянку площею 0,50 га. 17 березня 2014 року позивач подала заяву до сільської ради про надання дозволу на виготовлення земельно-кадастрової документації прилеглої до її будинку земельної ділянки площею 0,25 га, як для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з метою в подальшому її приватизації, однак рішенням сільської ради від 16 грудня 2014 року, не зрозуміло з яких мотивів і підстав, їй було надано дозвіл на виготовлення техдокументації лише на 0,0847 га. При цьому рішенням цієї ж сесії сільської ради третій особі ОСОБА_5 було затверджено проект із землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,3433 га для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, яка була передана їй за рахунок земельної ділянки (0,50 га), яка перебувала раніше у користуванні бабусі позивача ОСОБА_7, при цьому рішення про вилучення земельної ділянки і віднесення її до земель запасу сільською радою не приймалось. Отже, позивач вважає, що оскільки вона є спадкоємцем за заповітом до усього майна і прав ОСОБА_7, то саме вона має право на отримання у власність земельної ділянки якою користувалась покійна, зокрема ділянкою розміром 0,36 га.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали остаточно доповнені та змінені позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні, з підстав та міркувань викладених у позовній заяві. Додатково сторона позивача пояснила, що зміст рішень сторони відповідача про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,3433 га та надання дозволу позивачу на виготовлення техдокументації на земельну ділянку площею 0,0847 га не відповідають змісту рішень, які фактично було прийняті сесією, згідно протоколів засідання. Крім того, сільська рада не приймала рішення про надання дозволу ОСОБА_5 на виготовлення проекту із землеустрою на земельну ділянку площею 0,3433 га, оскільки попереднє рішення від 03.12.12 р. про надання такого дозволу на ділянку розміром 0,50 га втратило свою чинність, бо дозвіл надавався на 1 рік.

Представник відповідача у судовому засідання позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, надала ґрунтовні заперечення на адміністративний позов, зміст яких зводиться до того, що рішення сільської ради про надання дозволу ОСОБА_5 на виготовлення проекту із землеустрою, а потім і про затвердження його, з передачею у власність земельної ділянки, приймались з дотримання вимог законодавства, законність чого підтверджує рішення апеляційного суду області від 31.07.14 р. У свою чергу земельна ділянка на якій розташований будинок позивача та територія навколо нього не входять до складу земельної ділянки, що була передана у власність ОСОБА_5 Щодо рішення сільської ради про надання дозволу позивачу на виготовлення техдокументації на земельну ділянку лише площею 0,0847 га, то таке рішення прийняте у відповідності до положень ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України, оскільки до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята його житловим будинком та на частину, яка необхідна для його обслуговування, при цьому право власності на таку земельну ділянку переходить без зміни цільового призначення.

Третя особа ОСОБА_5 не виявила бажання взяти участь у судовому засіданні, однак надала письмові заперечення на позов ОСОБА_1, з яких встановлено, що вона на законних підставах і у відповідності до положень земельного законодавства набула у власність земельну ділянку площею 0,3433 га, а позиція позивача є необґрунтованою, оскільки вона отримала у власність ділянку для ведення особисто селянського господарства, а позивач отримала дозвіл на виготовлення технічної документації на ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Представник третьої особи - Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області підтримав позов ОСОБА_1, з тих підстав, що інспекцією проводилась позапланова перевірка дотримання вимог земельного законодавства Мньовською сільською радою при наданні у власність ОСОБА_5 земельної ділянки і під час перевірки було встановлено, що рішення 14 сесії 6 скликання Мньовської сільради від 03.12.12 р. про надання ОСОБА_5 дозволу на складання проекту із землеустрою прийняте в порушення вимог ст.ст.116, 118, 149 ЗК України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з таких підстав та міркувань.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд у АДРЕСА_1, отриманого нею у спадщину після смерті бабусі ОСОБА_6, на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2014 року. Це право позивач зареєструвала 27 лютого 2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. /а.с.23/

З земельнокадастрової книги та рішення №106 від 23 жовтня 1997 року виконавчого комітету Мньовської сільради Чернігівського району вбачається, що у покійної ОСОБА_6 перебувала у користуванні земельна ділянка площею 0,50 га, з яких пашня - 0,49 га, під забудовами - 0,01 га, і їй же було виділено у порядку приватизації земельну ділянку площею 0,50 га для ведення підсобного госодасртва. /а.с.17, 18/

Як видно з викопіювання з генерального плану с. Мньов, Чернігівського району земельна ділянка, що перебувала у користуванні ОСОБА_6, на якій розташований будинок позивачки ОСОБА_1, має номер 319-322, з її розміром 0,36 га. /а.с.16/

З рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09.07.14 р. та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 31.07.14 р. встановлено, що 17 березня 2014 року позивач подала до Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області заяву, зареєстровану під №76, у якій просила сільську раду надати відповідний дозвіл на виготовлення технічної документації для складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,25 га, що розташована по АДРЕСА_1. 16 травня 2014 року 21 сесія 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району прийняла рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 на території Мньовської сільської ради, в зв'язку з не набранням більшості голосів від загальної кількості депутатів присутніх на пленарному засіданні ради. До того, 03 грудня 2013 року рішенням 14 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області було надано дозвіл ОСОБА_5 на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність змеленої ділянки орієнтовною площею 0,50 га із земель запасу, для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

Рішенням суду першої інстанції було: - визнано недійсним рішення чотирнадцятої сесії шостого скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 03 грудня 2012 року про надання дозволу ОСОБА_5 на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність змеленої ділянки орієнтовною площею 0,50 га із земель запасу, для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області; - визнано недійсним рішення двадцять першої сесії шостого скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16 травня 2014 року про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель у АДРЕСА_1, на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області; - зобов'язано Мньовську сільську раду Чернігівського району Чернігівської області повторно, на черговій сесії, розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 березня 2014 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель у АДРЕСА_1, на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.10-12/

Рішенням суду апеляційної інстанції рішення Чернігівського районного суду від 09.07.14 р., у частині визнання недійсним рішення чотирнадцятої сесії шостого скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 03 грудня 2012 року про надання дозволу ОСОБА_5 на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність змеленої ділянки орієнтовною площею 0,50 га із земель запасу, для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, скасоване і у задоволенні цієї позовної вимоги відмовлено. Таке рішення суд мотивував тим, що оскільки на грудень 2012 року ОСОБА_1 не була власником будинку, то надання дозволу ОСОБА_5 на складання проекту із землеустрою не порушувало прав позивачки і не порушує її прав і на даний час, оскільки не тягне за собою виділення земельної ділянки ОСОБА_5 /а.с.13-15/

З копії рішення 24 сесії 6 скликання від 16.12.14 р. Мньовської сільської ради Чернігівського району встановлено, що розглянувши заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Мньовської сільської ради, керуючись ч.1 п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до ст.ст.12, 116, 118, 121 ЗК України, п.12 розділу Х Перехідних положень ЗК України, сільська рада вирішила надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0847 га ріллі у АДРЕСА_1. /а.с.9, додаток/

При дослідженні у судовому засіданні наряду Мньовської сільської ради з оригіналами рішень сільської ради було встановлено, що при виготовленні оригіналу вказаного вище рішення, відповідальною особою сільради, було допущено помилку у році прийняття рішення, замість 2014 рік, вказано 2015.

Як видно з даних протоколу засідання сесії Мньовської сільради від 16.12.14 р., депутати сільської ради приймаючи рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою, вказали, що при наданні дозволу необхідно врахувати побажання межовиків щодо можливості проїзду до господарських будівель та звернули увагу на обмеження наявної площі земельної ділянки на яку претендує ОСОБА_1 Також депутати запропонували виділити земельну ділянку наявну по факту, тобто площі і конфігурації, яка б не суперечила наявним межовикам і сусідам. Рішення прийнято одноголосно. /додаток/

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевою самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Положеннями статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» унормовано, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до пункту 1 статті 59 зазначеного вище Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно приписів статті 118 Земельного кодексу України, у редакції станом на 16.12.2014 року, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Крім того, статтею 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Частиною 3 статті 121 ЗК України передбачено, що розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Даючи правову оцінку рішенню 24 сесії 6 скликання від 16.12.14 р. Мньовської сільської ради Чернігівського району про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, суд дійшов висновку, що воно є необґрунтованим, невмотивованим та таким, що суперечить вимогам ст.118 ЗК України та порушує охоронювані законом права та інтереси позивача, оскільки цим рішенням фактично не розглянута заява ОСОБА_1 від 17 березня 2014 року, за якою позивач просила сільську раду надати їй дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,25 га.

Оспорюваним рішенням сторона відповідача фактично відмовила позивачу у наданні вказаного вище дозволу на виготовлення документації на земельну ділянку у бажаному для неї розмірі, якій відповідає вимогам ст.121 ЗК України.

Як вказувалось судом вище підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Однак з прийнятого сільською радою рішення не зрозуміло чому саме позивач не має права отримати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку розміром до 0,25 га, при цьому сільська рада невідомо на підставі чого визначила цей розмір ділянки як 0,0847 га.

Фактично оспорюваним рішенням, ще до виготовлення технічної документації, сільська рада на власний розсуд, без жодного технічного і правового обґрунтування, визначила розмір земельної ділянки, який одразу вирішила передати у власність позивачу.

Слід також зазначити, як вбачається з протоколу засідання депутатів, що рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації на земельну ділянку саме розміром 0,0847 га взагалі не розглядалось, мало місце загальне обговорювання питання, однак про що саме прийняли рішення депутати не зрозуміло.

Отже, рішення 24 сесії 6 скликання від 16.12.14 р. Мньовської сільської ради Чернігівського району про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому суд рахує необґрунтованою позицію позивача у тій частині, що оскільки вона є спадкоємцем за заповітом до усього майна і прав ОСОБА_6, то вона має право на отримання у власність земельної ділянки якою користувалась покійна, зокрема ділянкою розміром 0,36 га, з наступних підстав.

Так, сторони під час судового розгляду не заперечували тієї обставини, що відсутні належні дані про конкретний розмір земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка перебувала у користуванні спадкодавця ОСОБА_6

Відповідно до положень ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Отже, виходячи з приписів вказаної вище спеціальної норми матеріального права ОСОБА_1 має лише право користування земельною ділянкою на якій розміщені житловий будинок, інші будівлі та споруди по АДРЕСА_1 Чернігівського району, та право користування земельною ділянкою яка необхідна для їх обслуговування.

24 сесією 6 скликання Мньовської сільської ради від 16.12.14 р. рішення про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5, згідно якого останній було передано у власність земельну ділянку площею 0,3433 га для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Своє право власності ОСОБА_5 зареєструвала 18.12.2014 року. До того, згідно рішення 14 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району від 03.12.2012 року, ОСОБА_5 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,50 га із земель запасу для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району. Даний дозвіл був дійсним протягом року. За заявою ОСОБА_5 від 15.08.2014 р. ПП «Чернігів-Гео» було розроблено проект землеустрою, який було погоджено Управлінням Держземагенства у Чернігівському районі. Межі та план сформованої земельної ділянки були погоджені згідно протокольного рішення 23 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради. /а.с.43, 62-93, додаток/

Слід зазначити, що суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (частина перша); набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга).

Позивач зазначає, що Державною інспекцією сільського господарства в Чернігівській області проводилась позапланова перевірка дотримання вимог земельного законодавства Мньовською сільською радою при наданні у власність ОСОБА_5 земельної ділянки і під час перевірки було встановлено, що рішення 14 сесії 6 скликання Мньовської сільради від 03.12.12 р. про надання ОСОБА_5 дозволу на складання проекту із землеустрою прийняте в порушення вимог ст.ст.116, 118, 149 ЗК України.

Однак, правомірність вказаного рішення сільської ради підтверджено рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 31 липня 2014 року, що згідно ч.1 ст.72 КАС України є підставою для звільнення від доказування, адже обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, як видно з проекту землеустрою земельна ділянка, яка перебуває у власності ОСОБА_5 має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, а не для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд, на яку претендує позивач, і вона є суміжною із ділянкою якою користується ОСОБА_1 де і знаходиться її домоволодіння. Межі вказаних ділянок не накладаються одна на одну, а тому вони є окремими об'єктами цивільних правовідносин.

Отже, суд робить висновок, що рішення 24 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради від 16.12.14 р. про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 є правомірним, прийнятим компетентним органом місцевого самоврядування, в межах повноважень та у відповідності до приписів ст.ст.12, 22, 81, 116, 118, 122 ЗК України.

Що стосується позиції позивача про неправомірність протокольних рішень сільської ради, то суд зазначає, що відповідно до ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» протоколи сесій сільської, селищної, міської ради, прийняті нею рішення підписуються особисто сільським, селищним, міським головою, районної у місті, районної, обласної ради - головою відповідної ради, у разі їх відсутності - відповідно секретарем сільської, селищної, міської ради, відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради, а у випадку, передбаченому частинами сьомою та восьмою цієї статті, - депутатом ради, який за дорученням депутатів головував на її засіданні.

Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством. Порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону. Протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, з огляду на те, що в матеріалах справи наявні протоколи пленарних засідань Мньовської сільської ради, суд приходить до висновку, що розгляд питань про погодження меж земельної ділянки ОСОБА_5 та надання дозволу ОСОБА_1 відбувся у відповідності до вимог діючого законодавства безпосередньо органом місцевого самоврядування, а тому позиція ОСОБА_1 є необґрунтованою.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 належить частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 9-12, 17, 71, 94, 128, 158-163, 167, 186 КАС України, ст.1225 ЦК України, ст.ст.12, 40, 116, 118, 120-125, 152, 158 ЗК України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання дій протиправними, визнання недійсними рішень Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, зобов'язання вчинити певні дії та скасування свідоцтва про право власності - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 24 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16 грудня 2014 року про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0847 га ріллі у АДРЕСА_1, та зобов'язати відповідача на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.03.2014 р. про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га ріллі в АДРЕСА_1.

Стягнути з місцевого бюджету Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 46,84 грн, у відшкодування сплаченого судового збору, відповідно частини задоволених позовних вимог.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправними дій, визнання незаконним та скасування рішення 24 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16.12.2014 року про затвердження проекту із землеустрою та передачі у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,3433 га для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, та визнання незаконним і скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3433 га (кадастровий номер НОМЕР_1), видане на ім'я ОСОБА_5.

Копію постанови направити сторонам протягом трьох днів з дня її ухвалення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Чернігівській районний суд Чернігівської області, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Криворученко Д.П.