Справа № 2а-1013/3683/12
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2015 р. м. Київ К/9991/46423/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Ірпінської міської ради Київської області про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Ірпінської міської ради Київської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року, -

у с т а н о в и л а :

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Ірпінської міської ради Київської області в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив зобов'язати відповідача прийняти на найближчому пленарному засіданні рішення про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) площею 0,1 Га (далі земельна ділянка), а також надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач не розглянув належним чином, у відповідності до вимог законодавства, його заяву про безоплатне виділення у власність земельної ділянки, чим порушив його права, а тому ОСОБА_4 просив про задоволення позову.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 1 серпня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Оскаржуваною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність та зобов'язано відповідача розглянути заяву ОСОБА_4 про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) площею 0,1 Га на території Ірпінської міської ради в порядку та строки, визначені законом.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позов апеляційний суд виходив з того, що дії відповідача, стосовно розгляду заяви позивача не узгоджуються з вимогами закону.

Проте, до такого висновку апеляційний суд дійшов в порушення норм матеріального та процесуального права.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами встановлено, що позивач є учасником бойових дій, 6 травня 2011 року та 23 січня 2012 року звертався до відповідача з заявами про виділення йому у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації.

Рішенням відповідача № 1720-27-ІІ від 28 лютого 2012 року розгляд його заяви відкладено до затвердження генерального плану розвитку міста Ірпінь для визначення територій під індивідуальну забудову та затвердження меж міста.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв'язку з чим звернувся з даним позовом.

Так, у відповідності до абзацу 1 пункту 14 частини 1 статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551-ХІІ) учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги, зокрема, першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено статтею 118 Земельного кодексу України.

Зокрема, згідно з частинами 6, 7, 10, 11 вказаної норми громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Як правильно встановлено судами, заява позивача, подана в порядку абзацу 1 пункту 14 частини 1 статті 12 Закону № 3551-ХІІ і статті 118 Земельного кодексу України, розглянута не була, а рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду відповідачем не приймалось.

За таких обставин, рішення Ірпінської міської ради Київської області № 1720-27-ІІ від 28 лютого 2012 року про відкладення розгляду його заяви прав та законних інтересів ОСОБА_4 не порушує, його заява перебуває на розгляді, а тому у суду апеляційної інстанції не було підстав для зобов'язання відповідача розглянути таку заяву.

Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права, а його рішення скасовано апеляційним судом помилково.

За приписами статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Крім того, за правилами частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_4 неодноразово уточнював позовні вимоги, в яких з урахуванням остаточних уточнень, просив зобов'язати відповідача прийняти на найближчому пленарному засіданні рішення про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки, а також надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

При цьому, позивач не заявляв до суду першої інстанції вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Частиною 4 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, рішення апеляційного суду, в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності підлягає скасуванню, а провадження у справі, в цій частині, закриттю.

Керуючись статтями 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Ірпінської міської ради Київської області задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року скасувати та залишити в силі постанову Ірпінського міського суду Київської області від 1 серпня 2012 року.

Провадження у справі в частині щодо визнання протиправною бездіяльності Ірпінської міської ради Київської області закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало