Справа № 804/2336/15
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2015 р. Справа № 804/2336/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріНовченко Є.ю.
представника позивача Товт А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Відділу освіти Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з результатами перевірки, вважає, що податковий орган дійшов до помилкових висновків про допущення платником податків порушення норм податкового законодавства, а податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що висновки про вчинені позивачем порушення, зроблені в акті перевірки, відповідають фактичним обставинам, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим судом було ухвалено проводити розгляд справи без участі представника відповідача.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Відділу освіти Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради з питання дотримання вимог податкового законодавства при нарахуванні та сплаті орендної плати за землю за період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт від 16.01.2015 року №21/22-05/02142218.
Згідно висновків вказаного акту позивачем порушено п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкові зобов'язання по орендній платі за землю за період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 року у сумі 350 217,08 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
За пунктом 1.2 вказаного договору цільове використання земельної ділянки за цим договором (УКЦВЗ) - 1.12.3 (освіта).
Пунктом 4.1 договору визначено, що орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється у розмірі земельного податку за нульовою ставкою (згідно пункту 3 статті 12 Закону України «Про плату за землю»).
В силу пункту 4.3 вищезазначеного договору розмір орендної плати переглядається щорічно, або у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; змін у цільовому використанні земельної ділянки; законодавчої зміни в наданні пільг по сплаті земельного податку; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 1 рішення Дніпропетровської міської Ради від 31.03.2004 року №107/16 «Про передачу земельної ділянки за адресою: вул. Братів Трофімових, 463, в оренду Відділу освіти Ленінської районної ради по фактичному розміщенню середньої загальноосвітньої школи №94» визначено, що орендна плата за користування земельною ділянкою визначається у розмірі земельного податку, який обчислюється відповідно до вимог чинного законодавства.
Позивачем подавались податкові декларації з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на підставі пункту 286.2 та пункту 286.3 статті 286 Податкового кодексу, згідно яких за період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 року Відділом освіти Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради самостійно визначалась сума орендної плати по земельній ділянці площею 1,3151 га. та складала 0,00 грн.
Порядок оподаткування землі в Україні, починаючи з 01.01.2011 року, визначається розділом ХІІІ «Плата за землю» Податкового кодексу України. Питання орендної плати за землю врегульовані статтею 288 Податкового кодексу України.
У відповідності з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
За приписами пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.
Згідно пункту 288.4 статті 288 Податкового Кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
За приписами пункту 288.5.1. статті Податкового кодексу України розмір орендної плати установлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, а з урахуванням змін з 01.04.2014 року внесених Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166 передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.
В силу підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Проаналізувавши наведені норми права, суд дійшов висновку, що з набранням чинності Податкового кодексу річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.
При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового Кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового Кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України.
Таким чином, оспорюване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача задоволенню не підлягають.
В силу пункту 4 частини першої статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України постанова складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат.
При поданні даного адміністративного позову до суду позивачем у порядку підпункту першого пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» було сплачено судовий збір у розмірі 656,66 грн.
Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Отже, сума судового збору в розмірі 4215,34 грн. підлягає стягненню з позивача.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Відділу освіти Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити у повному обсязі.
Стягнути з Відділу освіти Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради судовий збір у розмірі 4215,34 грн. (чотири тисячі двісті п'ятнадцять гривень тридцять чотири копійки).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 10 березня 2015 року.

Суддя В.В. Степаненко