Справа № 224/1662/12
Суддя: Ставнійчук В. С.
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 224/1662/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2015 р. Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Ставнійчук В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз"яснення судового рішення у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання неправомірною відмову провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Томашпільського районного суду від 10.09.2012 року у справі №2-а/224/42/12 залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.07.2013 року, було задоволено позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області (далі УПФ) про визнання неправомірною відмову провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці і зобов"язано УПФ здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 3 ст. 138 Закону України Про судоустрій і статус суддів з урахуванням заробітної плати, працюючого на відповідній посаді судді, а саме, з 1 січня по 1 квітня 2012 року із заробітної плати 16995.60 грн., з 1квітня по 1 липня 2012 року 17328,60 грн., з 1 липня 2012 р. і поданий час 17456.40 грн.

30.03.2015 року ОСОБА_1 подав заяву про роз'яснення судового рішення, у якій просить роз'яснити постанову суду від 10.09.2012 року №2-а/224/42/12 так як, на думку заявника, вона є не ясною та незрозумілою для УПФ щодо кінцевого терміну виплати довічного грошового утримання та з якого розрахунку відповідач повинен виходити у разі змін заробітної плати, оскільки у постанові суду від 10.09.2012 року таким терміном указано, зокрема, з 1липня 2012 року і по даний час, тобто день ухвалення судового рішення.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду заяви не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому суд, у відповідності до ст.ст. 170, 257 КАС України, вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз"яснення рішення.

Статтею 170 КАС України встановлено, що у випадку, коли судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст.170 КАС України).

Як слідує з роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верхового Суду України № 14 від 18.12.2009р. Про судове рішення у цивільній справі, роз'яснення судового рішення можливе у випадку, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію; при цьому суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі розяснення мотивів ухваленого рішення, суд своєю ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Як вбачається із змісту заявленого ОСОБА_1 позову, виниклий з пенсійним органом спір стосувався зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці.

Виносячи постанову 10.09.2012 року та задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що позивач має статус судді у відставці і при вирішенні спору підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України від 07.07.2010 р. №2453-У1 № "Про судоустрій і статус суддів", якою передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується в розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання судді збільшується на 2% заробітку, але не більше 90% без обмеження граничного розміру.

Вказане судове рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду від 30.07.2013 р.

Мотивуючи своє рішення, суд у абзацах 13 та 18 його мотивувальної частини вказав на те, що правова норма щодо залежності розміру довічного грошового утримання судді у відставці від заробітку працюючого на відповідній посаді судді, збереглась і знайшла своє відображення у статті 138 Закону України від 07.07.2010 р. №2453-VІ Про статус суддів.

Тому суд не прийняв до уваги доводи УПФ про те, що відповідно до ч.4 ст. 138 Закону від 07.07.2010 р. №2453-У1 передбачено проведення такого перерахунку лише суддям Конституційного Суду України, оскільки цим Законом встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка в силу ст. 22 Конституції України обмежена або скасована бути не може і при вирішенні даного спору підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 від 07.07.2010 р. №2453-У1, якою передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується в розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання судді збільшується на 2% заробітку, але не більше 90% без обмеження граничного розміру.

Разом з тим, оскільки в позовній заяві ставилося питання про зобовязання УПФ здійснити перерахунок і виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 і за минулий час, тобто, починаючи з 01 січня 2012 року, тому й вирішуючи питання про їх стягнення, у абзаці 3 резолютивної частини постанови було зазначено, зокрема, що за останній період з 01.07.2012 року по день ухвалення судового рішення, тобто 10.09.2012 року, підлягало перерахунку й виплаті заборгованості з розрахунку заробітної плати, працюючого на відповідній посаді судді, а саме 17456,40 грн.

Окрім того, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, судом встановлено, що позивачеві, як судді у відставці чинним законодавством передбачено право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у процентному відношенні від заробітку працюючого на відповідній посаді судді, яке в силу ст. 22 Конституції України обмежене або скасоване бути не може. Таким чином, з дня ухвалення судового рішення, тобто 10.09.2012 року, право позивача на таке щомісячне довічне грошове утримання не зникає, а продовжує існувати. При цьому зазначене право тісно повязане із залежністю розміру довічного грошового утримання судді у відставці від заробітку, працюючого на відповідній посаді судді, тобто, у разі зміни заробітної плати діючого судді на відповідній посаді тягне за собою перерахунок довічного грошового утримання, у даному конкретному випадку судді у відставці Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_1, з дня виникнення права на такий перерахунок і до втрати права на таке утримання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 183-2, 186, 257 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Абзац 3 постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2012 року у справі №2-а/224/42/12 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання неправомірною відмову провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці, слід розуміти так, що перерахунку підлягає щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 у разі зміни заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, тобто з дня виникнення такого права і до моменту його втрати.

Ухвала може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня проголошення, а сторонами у справі в цей же строк з часу отримання копії ухвали до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Томашпільський районний суд.

Суддя:ОСОБА_2