Справа № 477/455/15-а
Суддя: Козаченко Р. В.
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 477/455/15-а
Провадження № 2-а/477/10/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

при секретарі - Бітюковій С.В.,

за участю:

представника позивача - Грушка І.О.,

відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області адміністративну справу за позовом Жовтневого районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до ОСОБА_2 про примусове видворення,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2015 року Жовтневий районний відділ Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області звернулося до суду з позовом про примусове видворення за межі України громадянки Вірменії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборонивши їй в'їзд в Україну строком на 6 місяців.

Позовні вимоги мотивувало тим, що 19 листопада 2014 року було прийнято рішення про її примусове повернення за межі України, але вона без поважних причин це не виконала, хоча перебуває на території України незаконно.

Посилаючись на це і вважаючи, що вона самостійно не збирається покидати територію України, просило примусово її видворити за межі України, заборонивши в'їзд в Україну строком на шість місяців.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідачка частково заперечувала проти задоволення позову: не заперечуючи своє нелегальне перебування в країну, вказала, що вирішила постійно проживати на території України, і в даний час проживає однією сім'єю з громадянином ОСОБА_4, від якого вагітна і з яким має одружитися.

Суд, заслухавши пояснення сторін, пояснення свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

19 листопада 2014 року, в ході проведення заходів, пов'язаних з протидією нелегальній міграції на території м. Миколаєва та Жовтневого району Миколаївської області було виявлено громадянку Республіку Вірменії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. При перевірці її документів було встановлено, що в 2007 році вона прибула на територію України в АР Крим з приватною метою в безвізовому порядку по національному паспорту Республіки Вірменії, який потім втратила.

В 2014 році вона звернулася до посольства Республіки Вірменії за оформленням нового паспорту і 12 липня 2014 року їй був виданий національний паспорт громадянки Вірменії серії НОМЕР_1.

19 липня 2014 року вона прибула на територію Миколаївської області, де стала проживати в АДРЕСА_1.

Але перебуває на території України нелегально, оскільки тимчасовий термін перебування на території країни у неї закінчився.

19 листопада 2014 року Жовтневим РВ УДМС України в Миколаївській області на підставі ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" було прийнято рішення про її примусове повернення із забороною в'їзду на територію України строком на шість місяців до 19 травня 2015 року. Також їй був наданий термін до 5 грудня 2014 року покинути територію України. Про це в її паспортному документі були зроблені відповідні відмітки та проставлені штампи.

В той же час, 24 лютого 2015 року працівниками Жовтневого РВ УДМС України в Миколаївській області було встановлено, що громадянка Республіки Вірменії ОСОБА_2 без поважних причин не покинула межі України у встановлений строк.

Пунктами 7- 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено:

- іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні;

- іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом;

- іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України протягом дії візи, або на період, установлений законом чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктом пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції може лише на підставі винесеної за її позовом постанови суду примусово видворити з України іноземця.

Виходячи із зазначених положень закону та доказів, наданих позивачем, суд приходить до висновку, що відповідачка, як іноземна громадянка, дійсно перебуває на території України нелегально і не бажає самостійно виконати приписи уповноваженого державного органу про примусовий виїзд за межі України.

В той же час, в судовому засіданні вона пояснила, що має реальний намір одружитися з громадянином України ОСОБА_4, з яким проживає з літа 2014 року і далі бажає постійно проживати в Україні, до того ж вагітна від нього зі строком вагітності близько семи місяців. При цьому вагітність має ознаки паталогії.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 підтвердив ці обставини і те, що він дійсно бажає одружитися з ОСОБА_2 і вона від нього вагітна.

Дослідженими медичними документами, наданими відповідачкою встановлено, що вона має вагітність, яка станом на лютий 2015 року складала 23-24 неділі. Але вагітність має ознаки паталогії і тому їй було рекомендовано додаткове медичне обстеження в медико-генетичному центрі м. Кривій Ріг, а також постійний медичний нагляд.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Також, згідно зі статтею 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Статтею 49 Конституції України визначено, що кожен має право на охорону здоров'я.

Виходячи з положень Конституції, враховуючи значний строк вагітності відповідачки а також ускладнення цієї вагітності, суд приходить до висновку, що її примусове видворення в теперішній час може завдати шкоди її здоров'ю та вагітності, тому суд, беручи до уваги принципи гуманності, розумності та справедливості, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову Жовтневого районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до ОСОБА_2 про її примусове видворення за межі України із забороною в'їзду в Україну строком на 6 місяців відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в Одеський апеляційний адміністративний суд через Жовтневий районний суд Миколаївської області з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя Р.В. Козаченко