Справа № К/9991/6945/12-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2015р. м. Київ К/9991/6945/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Івано-Франківської митниці на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Миро Марк" до Івано-Франківської митниці про визнання нечинним та скасування рішення,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2010 року залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "Миро Марк" задоволено. Рішення митного органу за №206000006/2010/000798/2 від 02.06.2010 року визнано недійсним та скасовано.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, митниця звернулася з касаційною скаргою та просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, 01.12.2009 року ТОВ «Миро-Марк» укладено контракт №13/2009 з Belpassi Components s.r.l., згідно якого придбано комплектуючі частини для меблів за цінами вказаними у прайс-листі компанії продавця, відповідно до фактури-накладної фірми продавця від 26.05.2010 року № 281.

У відповідності до вищевказаного контракту, ТОВ «Миро-Марк» придбано у Belpassi Components s.r.l. та ввезено на митну територію України комплектуючі до меблів: модель Анжеліка 160: каркас для панелей спинки в голову за ціною 12,50 євро за 1 шт. в кількості 20 шт.; каркас для панелей спинки в ноги за ціною 13,65 євро за 1 шт. в кількості 20 шт.; шухляда комода Джорджія за ціною 4,20 євро за 1 шт. в кількості 110 шт.; шухляда тумбочки Джорджія за ціною 2,80 євро за 1 шт. в кількості 220 шт.; модель Олімпія: оправа для дверки шафи (ліва/права) за ціною 2,10 євро за 1 шт. в кількості 140 шт.; профіль R04043 мм 2700 дуб світлий (81 мт) шт. за ціною 1,701 євро за 1 шт.. в кількості 30 шт.

Вартість придбаного товару підтверджується рахунком та прайс-листом компанії-продавця, фактурою-калькуляцією виробника №281 від 26.05.2010 року, експортною декларацією з відміткою іноземної митниці.

За вказані товари товариством було перераховано на рахунок підприємства-продавця відповідно до проформ-інвойсів за №10 від 09.09.2010 року, за № 12 від 26.02.2010 року та за № 14 від 04.03.2010 року, кошти на суму 13533,75 євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті за № 12 від 24.03.2010 року. Дані товари підприємством імпортовано в Україну згідно вантажно-митної декларації за № 206000010/2010/301711, відповідно до якої декларантом заявлено митна вартість товарів в сумі 1627,51 євро.

Проте, відповідачем прийнято рішення від 02.06.2010 року, яким збільшено митну вартість на вказані вище товари.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про те, що оскаржуване рішення митного органу було прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій та вбачає за доцільне зазначити про таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 258 МК України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. У разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант зобов'язаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За правилами статті 265 МК України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Згідно зі статтею 266 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, може здійснюватися за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість), 6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1766 для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи. Посадова особа митного органу у графі "Для відміток митниці" декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис.

Посадова особа митного органу не має права вимагати від декларанта документи, не зазначені у графі "Для відміток митного органу".

Аналіз наведених норм, а також положень постанов Кабінету Міністрів України від 9 квітня 2008 року № 339 "Про затвердження Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів" та від 20 грудня 2006 року № 1766 "Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження" дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Пунктом 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження передбачено, що для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Термін подання додаткових документів становить 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх подання (п.13 Порядку).

Як вірно враховано судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, 01.06.2010 року митним органом у декларанта витребувано додаткові документи.

При цьому, 02.06.2010 року митним органом вже було визначено митну вартість ввезеного позивачем товару, тобто без надання позивачу десятиденного строку для подачі витребуваних документів, що є порушенням законодавства та прав позивача, оскільки таким чином нівелюється його право на доведення правильності заявленої ціни.

Крім цього, митним органом не зазначено обставин, які виключають використання першого методу та не виконано обов'язку послідовного вибору методів визначення митної вартості.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суди попередніх інстанцій правильно встановили обставини справи, а оскаржувані судові рішення прийнято з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, а тому підстав для їх скасування не вбачається.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Івано-Франківської митниці залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: