Справа № 808/3713/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2015 рокусправа № 808/3713/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

представника позивача: Мазур Г.В.,

представника відповідача: Макарової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України Відділ примусового виконання рішень на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.09.2014 року по справі № 808/3713/14 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ-4 Запоріжінвестбуд" до Державної виконавчої служби України відділу примусового виконання рішень про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СМУ-4 Запоріжінвестбуд" (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України відділу примусового виконання рішень, в якому просила:

- визнати протиправною постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 08.05.2014 року, прийняту державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Попівим Романом Ігоровичем;

- скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 08.05.2014 року, прийняту державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попівим Романом Ігоровичем (виконавче провадження ВП №42709017);

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова про стягнення виконавчого збору від 08.05.2014 року є необгрунтованою, оскільки виконавчий документ, що перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Державної слжби України та на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП №42709017 передбачає не стягнення за виконавчим документом суми заборгованості у розмірі 10257563.19 грн., а погашення існуючої у такому розмірі заборгованості перед банком за рахунок реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки. При цьому, державним виконавцем не прийнята до уваги вже встановлена ціна реалізації - 5570000.00 грн

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.09.2014 року адміністративний позов було задоволено частково, скасовано постанову про стягнення з Позивача виконавчого збору від 08.05.2014 року, прийняту державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попівим Романом Ігоровичем, в іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Державна виконавча служба України Відділ примусового виконання рішень, не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції, звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.09.2014 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченні чинним законодавством.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.04.2012 року, яке набрало законної сили 16.04.2012 року, господарським судом Запорізької області 27.01.2014 року був винесений наказ про примусове виконання судового рішення № 4/5009/7185/11, згідно з яким звернено стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя № 07-09 іф від 26.06.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. 26.06.2009 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 2651, - будівлю культурно-офісного центру літ.А-3 за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю СМУ-4 "Запоріжінвестбуд" шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". Встановлено початкову ціну реалізації будівлі в розмірі не менше 5570000 гр. Кошти, отримані від реалізації будівлі, спрямовані на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 перед цим банком за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 309-07 квф від 28.12.2007 року у розмірі 10257563 гр. 19 коп.

На підставі зазначеного наказу господарського суду та заяви стягувача - ПАТ "АКПІБ" від 21.03.2014 року, відповідачем 28.03.2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою позивачу - боржнику - було встановлено семиденний строк для виконання рішення суду з моменту отримання цієї постанови, а в разі невиконання рішення в зазначений строк для добровільного виконання - виконати рішення суду примусово зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, а також було накладено арешт на предмет іпотеки - будівлю культурно-офісного центру літ. А-3 за адресою: АДРЕСА_1, що належить боржнику.

08.05.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Попівим Р.І. було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, згідно з якою з боржника - ТОВ СМУ-4 "Запоріжінвестбуд" у відповідності до ст.. ст. 25, 28 Закону України "Про виконавче провадження" стягнуто виконавчий збір у розмірі 1025756 гр. 31 коп., оскільки боржником добровільно не було виконано погашення суми боргу у розмірі 10257563 гр. 19 коп. за виконавчим документом - наказом господарського суду № 4/5009/7185/11 від 27.01.2014 року.

Не погодившись з обґрунтованість винесення зазначеної постанови, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Правомірність винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 08.05.2014 року є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума виконавчого збору за постановою державного виконавця Попіва Р.І. від 08.05.2014 року, якою з Позивача стягнуто виконавчий збір у розмірі 10% загальної суми боргу ОСОБА_6, а саме 1025756.31 грн., визначена

Відповідачем безпідставно, без урахування обставин по справі та положень Закону України "Про іпотеку", а отже, зазначена постанова є такою, що підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеною позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст..1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 17 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема такі виконавчі документи, як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу та полягає в примусовому виконані судового рішення, яке здійснюється органами державної виконавчої служби. Так, посадова особа державної виконавчої служби відкриває виконавче провадження на підставі виконавчих документів, до яких зокрема відносяться рішення суду та встановлює строк для самостійного його виконання боржником, яке в свою чергу не може перевищувати семи днів. У випадку, якщо боржник, протягом встановленого строку не виконав покладеного на нього зобов'язання, яке за своїм правовим характером є майновим, то з нього також стягується виконавчий збір у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню або вартості майна, що підлягає передачі стягувачу

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору було невиконання Позивачем протягом встановленого Відповідачем семиденного строку вимог наказу господарського суду Запорізької області від 27.01.2014 року про примусове виконання судового рішення № 4/5009/7185/11, яким звернено стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя № 07-09 іф від 26.06.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. 26.06.2009 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 2651, - будівлю культурно-офісного центру літ.А-3 за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю СМУ-4 "Запоріжінвестбуд" шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

Зазначеним наказом також було встановлено початкову ціну реалізації будівлі в розмірі не менше 5570000 гр. Кошти, отримані від реалізації будівлі, спрямовані на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 перед цим банком за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 309-07 квф від 28.12.2007 року у розмірі 10257563 гр. 19 коп.

Водночас, як вбачається з оскаржуваної постанови від 08.05.2014 року, Відповідач розрахував суму виконавчого збору виходячи з загальної суми договору кредитної лінії №30907 квф від 28.12.2007 року, яка складає 10257563.19 грн.

На думку Позивача такий розрахунок є безпідставним та незаконним, що свідчить про необхідність скасування оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені доводи Позивача обґрунтованими з огляду на наступне.

Приписами ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Водночас, положеннями ч.5 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо стягнутої з боржника суми недостатньо для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, виконавчий збір сплачується пропорційно до стягнутої суми.

Відповідно до ст.43 Закону України "Про виконавче провадження", розподіл стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаної від реалізації майна боржника) здійснюється у такому порядку: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми; 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені державним виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

Отже, положеннями ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлений відсотковий розмір виконавчого збору та база його нарахування, в той час як його фактичний розмір розраховується відповідно до пропорційно стягнутої суми.

Як свідчать матеріали справи, предметом наказу господарського суду Запорізької області від 27.01.2014 року є не стягнення суми грошових коштів у розмірі 10257563.19 грн., а звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом його реалізації з публічних торгів, початкова ціна реалізації встановлена у розмірі не менш ніж 5570000.00 грн.

Отже, базою нарахування виконавчого збору за зазначеним наказом господарського суду є стягнутий розмір предмету іпотеки, який в свою чергу не може бути нижчім ніж 5570000.00 грн.

Тобто, сума виконавчого збору в даному випадку мала бути розрахована з розміру фактично реалізованого предмету іпотеки, а не з суми договору кредитної лінії №30907 квф від 28.12.2007 року, яка складає 10257563.19 грн.

Так, на момент винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору предмет іпотеки реалізований не був, що свідчить про неможливість розрахування фактичної суми виконавчого збору та про безпідставність висновків Відповідача щодо можливості її стягнення у розмірі 1025756 гр. 31 коп.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 08.05.2014 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 23.09.2014 року є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, 195, 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України Відділ примусового виконання рішень - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.09.2014 року по справі № 808/3713/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко