Справа № 2а-0870/9829/11
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року Справа № 2а-0870/9829/11 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Нечипуренко О.М., при секретарі Петрусь Д.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Запорізькій рибокомбінат"

до Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області

про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення від 17.10.2011 №-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізькій рибокомбінат"(далі - позивач) звернулось до суду із позовом до Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області (далі - відповідач ), в якому просить визнати недійсним податкове повідомлення - рішення від 17.10.2011 №.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду Калашник Ю.В. від 02.11.2011 відкрито провадження за нововиявленими обставинами № 2а-0870/9829/11 та призначено до судового розгляду.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду Калашник Ю.В. від 05.12.2011 провадження у справі № 2а-0870/9829/11 зупинено до набрання законної сили рішеннями у справі №2а-0870/9092/11, за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізькій рибокомбінат" до Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області про визнання дій неправомірними та зобов'язати вчинити певні дії.

На підставі Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідно до ст. 15-1 КАС України, справу передано для подальшого розгляду судді Нечипуренко О.М.

Ухвалою суду від 17.04.2012 матеріали адміністративної справи № 2а-0870/9829/111 прийнято до провадження.

Ухвалою від 15.10.2014 провадження у справі поновлено та призначено до судового розгляду на 05.11.2014.

Ухвалою від 05.11.2014 провадження у справі зупинено на підставі п.4 ч.2 ст.156 КАС України, для надання додаткових доказів до 24.11.2014.

Позивач в судове засідання не прибув. Про дату, місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідач направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Зазначив, що проти задоволення позову заперечує у повному обсязі.

У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до п 14.1.136. ПКУ - орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов'язковий платіж, який вносить орендар орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 288.4 статті 288 ПКУ розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем( власником) і орендарем.

01.07.2006 року між Запорізькою районною адміністрацією Запорізької області та Відкритим акціонерним товариством "Запорізький рибокомбінат" було укладено договір оренди землі, про що зроблено запис до реєстру за № 3654 приватним нотаріусом Карташовою Т.М.

Відповідно до умов договору:

За п.9 договору: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі до місцевого бюджету Малокатеринівської селищної ради Запорізького району: код за ЄДРПОУ - 34677014, код платежу 13050200, розрахунковий рахунок № 0125 в ГУДК України у Запорізькій області,МФО 813015.

За п. 13 договору: у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,15 % від суми просроченного платежу за кожний день прострочення, яка не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Право на стягнення пені за несвоєчасну сплату орендної плати виникає в орендодавця через три місяці від останнього терміну сплати . Сплата пені не звільняє сторони від виконання покладених на них зобов'язань та усунення виявлених порушень.

Як зазначається у листі Державної податкової адміністрації України від 23.09.09. № 20650/7/15-0717 " Про плату за землю": Згідно із статтями 629,651 Цивільного кодексу України: договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Протягом дії договору сторони за договором не вносили питання про зміну умов договору або про розірвання.

Таким чином договір є дійсним, також є дійсними усі його умови.

Податковий орган, як контролюючий орган, також повинен виконувати усі зобов'язання за договором щодо контролю за своєчасністю та повнотою сплати орендної плати.

Орендар (ПАТ "Запорізький рибокомбінат") згідно із узгодженою податковою декларацією орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за № 1893 від 28.01.2011 року протягом 2011 року своєчасно сплачував орендну плату за договором оренди № 3654 від 01.07.2006 року, про що свідчать платіжні документи, які додані до позовної вимого . У кожному із платіжних доручень зазначено у графі "призначення платежу": Орендна плата землі за місяць 2011 року за договором № 3654 від 01.07.2006 року.

Факт своєчасного надходження грошових коштів на рахунок одержувача: місцевий бюджет Малокатеринівської селищної ради у повному розмірі підтверджується доказами, які надані головою Малокатеринівської селищної ради.

За даними акту звіряння від 30.09.2011 року , складеного представниками орендаря ( платника орендної плати) та представниками одержувача (Малокатеринівської селищної ради): вбачається наступне:

станом на 01.01.2011 року відсутня будь-яка заборгованість (дебіторська або кредиторська) з боку платника орендної плати;

протягом 2011 року платник орендної плати своєчасно та в повному розмірі сплачував орендну плату за землю,

станом на 09.09.2011 року платник орендної плати достроково сплатив у повному розмірі річну суму орендної плати за землю за договором № 3654 від 01.07.2006 року.

Наведені докази своєчасності щомісячної сплати орендної плати підтверджуються даними облікової картки, яка ведеться контролюючим органом відповідно до положень Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 18.07.2005 року за № 276, за зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 серпня 2005 року за № 843/11123.

За даними облікової картки податкового органу, на рахунок держказначейства платежі надходили:

02.02.2011 року - 1) п/д № 609 на суму - 3803,70 грн.;

2) п/д № 608 на суму - 3803,70 грн;

3) п/д № 607 на суму - 3803,70 грн;

17.05.2011 року - 4) п/д № 871 на суму - 3803,70 грн;

29.06.2011 року - 5) п/д № 76 на суму - 3803,70 грн;

22.07.2011 року - 6) п/д № 126 на суму - 3803,70 грн;

29.08.2011 року - 7) п/д № 230 на суму -3803,70 грн;

09.09.2011 року - 8) п/д № 284 на суму - 3803 64 грн;

п/д № 283 на суму - 3803,70 грн;

п/д № 280 на суму - 3803,70 грн;

п/д № 279 на суму - 3803,70 грн;

п/д № 278 на суму - 3803,70 грн:

17.06.2011 року п/д № 16 на суму - 10.26 грн. ( дані податкового органу)

Усього у 2011 році 45654.60 грн

Тобто, з викладеного слідує, що позивач у 2011 році переплатив орендної плати на суму 10,26грн.

Проте, податковий орган нараховує штрафні санкції за період червень - серпень 2011 року, завідомо незаконні та безпідставні.

У листі Вищого адміністративного суду від 17 березня 2009 року за № 358/13/13-09 зазначається, що самостійне зарахування податковим органом сплачених платником податку сум у рахунок податкового боргу або податкових зобов'язань, які не вказані в призначенні платежу під час перерахування платником податків коштів до бюджету, є неправомірним.

За змістом ст. 1 Закону України " Про платіжні систем та переказ коштів в Україні" - платіжне доручення - розрахунковий документ. Який містить доручення платника банку або іншій установі - члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

У відповідності з п. 30.1 ст.30 цього закону переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

З огляду на наведене, у разі якщо платник орендної плати перерахував грошові кошти на рахунок отримувача, а саме до бюджету органу місцевого самоврядування, на територію якої знаходиться земельна ділянка, а отримувач - бюджет органу місцевого самоврядування отримав ці кошти, то платник виконав свої податкові зобов'язання відповідно до узгодженої податкової декларації за той період, який зазначено платником у призначенні платежу платіжного доручення.

Згідно з п.6 ст.7 Закону України" Про національний банк України" НБУ визначає систему, порядок і форму платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01 .№22, яка зареєстрована у МЮУ 29.03.204 року за № 377/89/76 кошти з рахунків клієнтів банки списують за дорученнями власників цих рахунків або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів.

При цьому згідно з п.3.8 зазначеної Інструкції реквізит " Призначення платежу" платіжною доручення заповнюється платником так,щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу.

При цьому платник вказує код платежу 101. який вказує на погашення податкового зобов'язання. За таким же кодом сплати платник зобов'язаний сплачувати податковий борг, у разі його наявності.

Таким чином має місце невизначеність, що сплачує платник податкові зобов'язання чи податковий борг.

Відповідно до п.87.9 ст. 87 Податкового кодексу України( ПКУ): У разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Таким чином, мають місце два підходи з вирішення одного і того ж питання, що стосується зарахування платежів у погашення податкового боргу чи до сплати податкових зобов'язань.

Відповідно до п.56.21 ст.56 ПКУ :

У разі коли норма ПКУ чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне ( множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків , так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Вищий адміністративний суд України своїм листом від 10.02.2011 року за № 203/11/13-11 звернув увагу судів на застосування саме цієї норми ПКУ у разі прийняття рішення з аналогічних питань.

Слід зауважити, що склалася судова практика з питання застосування п. 87.9 ст.87 ПКУ під час розгляду справ щодо стягнення податкового боргу за поданням контролюючого органу у разі ,коли контролюючим органам не надано відповідних доказів про наявність такого попереднього боргу, дати його виникнення та узгодження, або судового рішення, яким визнано наявність попереднього податкового боргу.

Приймаючи до уваги, приписи ч. 4 ст. 72 КАС України, згідно якої вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок чи постанова суду, суд вважає доведеним факт неправомірності дій податкового органу, з огляду на норми діючого у 2009 - 2010 роках, як спеціального Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами" № 2181 від 21.12.2000 роках щодо застосування пункту 7.7. статті 7 цього закону.

Даний факт встановлено постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 2а-0870/9092/11, якою дії Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області щодо самостійного зарахування протягом 2010 - 2011 років сплачених Публічним акціонерним товариством "Запорізький рибокомбінат" протягом 2010-2011 років сум зі сплати орендної плати за землю за договором оренди від 01.07.2006 №3654, у рахунок сплати податкових зобов'язань, які не вказані у призначенні платежу під час перерахування коштів визнано протиправними.

З огляду на викладене, контролюючий орган не має законних підстав для нарахування штрафних санкцій зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки за №3654 від 01.07.2007 року.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2, 4 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що зміна податковим органом призначення платежів, зазначених платником податку у платіжних дорученнях при сплаті поточних податкових зобов'язань, та направлення цих платежів на погашення податкового боргу за інший період є протиправним, оскільки діючим законодавством х повноважень податковому органу не надано, а, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у разі, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Отже, обґрунтовані та підтверджені судові витрати слід присудити з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 4, п. 1 ст. 17, ст. ст. 94, 158, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.10.2011 № , прийняте Державною податковою інспекцією у Запорізькому районі Запорізької області.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький рибокомбінат" () 3,40 грн. (три грн.40 коп.) судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко