Справа № 361/7465/14-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/7465/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Василишин В.О. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ключковича В.Ю., Петрика І.Й.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання протиправними дії та зобов'язання зарахувати періоди роботи до загального трудового стажу для призначення пенсійного забезпечення на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області, в якому просив визнати відмову Управління пенсійного фонду України в м.Броварах та Броварському районі Київської області у призначенні йому пенсії за Списком N 2 неправомірною та зобов'язати відповідача призначити та виплатити йому пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з 27.08.2014 року.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_2 періодів його роботи до загального трудового стажу, що дає право на призначення пенсійного забезпечення на пільгових умовах.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області зарахувати ОСОБА_2 до загального трудового стажу, що дає право на призначення пенсійного забезпечення за Списком № 2 «виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», періоди його роботи:

-на посаді електрогазозварника четвертого розряду у Київському спеціалізованому управлінні № 521 треста «Сантехмонтаж-1» із 24 липня 1975 року по 05 листопада 1976 року;

-на посаді електрогазозварника четвертого розряду у Київському спеціалізованому управлінні № 521 треста «Сантехмонтаж-1» із 05 грудня 1978 року по 18 липня 1979 року;

-на посаді електрогазозварника четвертого розряду у спеціалізованому управлінні № 71 тресту «Моссантехбуд-5» Головмоспромбуду із 25 липня 1979 року по 31 січня 1980 року;

-на посаді електрогазозварника (газоелектрозварника пятого розряду, електрозварника ручної зварки пятого розряду, електрозварника шостого розряду) у Київському спеціалізованому управлінні № 521 треста «Сантехмонтаж-1» із 02 лютого 1980 року по 03 листопада 1993 року;

-на посаді електрозварника в Броварському домобудівельному комбінаті «Меркурій» із 17 листопада 1993 року по 20 листопада 2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні заявлених позивачем вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного судового рішення колегія суддів зважає на положення ч. 1 ст. 195 КАС України, де передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції позивачем не оскаржується, колегія суддів суду апеляційної інстанції не знаходить підстав для апеляційного перегляду зазначеного судового рішення в частині, яка не оскаржується апелянтом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_2 за свою трудову діяльність працював:

-на посаді електрогазозварника четвертого розряду у Київському спеціалізованому управлінні № 521 треста «Сантехмонтаж-1» із 24 липня 1975 року по 05 листопада 1976 року;

-на посаді електрогазозварника четвертого розряду у Київському спеціалізованому управлінні № 521 треста «Сантехмонтаж-1» із 05 грудня 1978 року по 18 липня 1979 року;

-на посаді електрогазозварника четвертого розряду у спеціалізованому управлінні № 71 тресту «Моссантехбуд-5» Головмоспромбуду із 25 липня1979 року по 31 січня 1980 року;

-на посаді електрогазозварника (газоелектрозварника пятого розряду, електрозварника ручної зварки пятого розряду, електрозварника шостого розряду) у Київському спеціалізованому управлінні № 521 треста «Сантехмонтаж-1» із 02 лютого 1980 року по 03 листопада 1993 року;

-на посаді електрозварника в Броварському домобудівельному комбінаті «Меркурій» із 17 листопада 1993 року по 20 листопада 2008 року;

-на посаді електрозварника ручного зварювання шостого розряду в казенному заводі порошкової металургії (державному підприємстві «Завод порошкової металургії».

16 квітня 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах.

27 серпня 2014 року Управління Пенсійного фонду України у місті Броварах та Броварському районі Київської області повідомило позивача про неможливість призначення йому пенсії на пільгових умовах через недостатність трудового стажу, який підтверджується у встановленому законом порядку відповідними довідками підприємств (а.с.10).

Позивач не погоджуючись з підставами для відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах звернувся до суду з вказаним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 100 Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, та мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно п.3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 р. при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.п. "а", "б" ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так за даними трудової книжки ОСОБА_2 останній перебував на посадах: електрогазозварника ЗАТ Київське спеціалізоване управління № 521 «Сантехмонтаж -1» із 24 липня 1975 року по 05 листопада 1976 року, із 05 грудня 1978 року по 18 липня 1979 року; електрогазозварника, газоелектрозварника та електрозварника ручного зварювання ЗАТ Київське спеціалізоване управління № 521 «Сантехмонтаж 1» із 02 лютого 1980 року по 03 листопада 1993 рік; електрозварника ТОВ «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій» із 17 листопада 1993 року по 20 листопада 2008 року; електрозварника ручного зварювання державного підприємства «Завод порошкової металургії» із 05 жовтня 2009 року по теперішній час.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідач в своєму листі від 27.08.14р. № 7012/05 повідомив про неможливість зарахування періоду роботи позивача з 24 липня 1975 року по 05 листопада 1976 року, з 05 грудня 1978 року по 18 липня 1979 року та з 02 лютого 1980 року по 03 листопада 1993 року до пільгового стажу його роботи за Списком № 2 по причині відсутності уточнюючої довідки на підтвердження пільгового характеру роботи позивача та за відсутності документів про результати атестації робочих місць.

Крім того, відповідачем не було зараховано до пільгового стажу періоди роботи позивача з 17 листопада 1993 року по 20 листопада 2008 року по причині відсутності уточнюючої довідки на підтвердження особливого характеру роботи, або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ( з наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до п. 20 вказаного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до заяви при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах було додано довідку № 09-336 від 21 листопада 2013 року, видану ДП «Завод порошкової металургії», де зазначено, що в період з 05 жовтня 2009 року по 31 жовтня 2013 року ОСОБА_2 працював на посаді електрозварника ручного зварювання, у зв'язку з чим його пільговий стаж складає 3 роки 3 місяці 14 днів.

Відповідно до Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з тяжкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, який затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах", в розділі "Загальні професії" передбачені: електрозварювальники та їх підручні, а також газозварювальники та їх підручні.

Згідно Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і тяжкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01 1991 року №10 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення" передбаченні такі професії: газозварювальники та електрозварювальних автоматизованих і полуавтоматизованих машинах та електрозварювальники ручної зварки.

Вищезазначені роботи повністю узгоджуються з роботою, яку виконував позивач у період виникнення спірних правовідносин, що насамперед підтверджується записами його трудової книжки та відповідними уточнюючими довідками підприємств.

Що стосується відсутності інших уточнюючих довідок на підтвердження пільгового характеру роботи позивача та документів про атестацію його робочого місця, наявність яких, на думку відповідача, є обов'язковою умовою для призначення пільгової пенсії, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. п. 1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. В ч.2 п.4 зазначеного Порядку вказано, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Отже, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, апелянтом не було надано доказів на підтвердження заявлених ним вимог, а тому доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари та Броварському районі Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків В.Ю. Ключкович І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.