Справа № 804/1302/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 р. Справа № 804/1302/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі - Летучій Г.І. за участю: представника позивача - Кузьменко Ю.М. представника відповідача - Дерець Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про визнання недійсним та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації, -
В судовому засіданні представник позивача пред'явлені позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Представник відповідача в судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги не визнала в повному обсязі та зазначила, що враховуючи результати перевірки, виявлені невідповідності та неповнота наданих документів за переліком, сформованим відповідно до положень частини третьої статті 53 МК України, не підтвердження заявленої митної вартості за результатами проведених розрахунків з урахуванням документів, що надані позивачем, керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, у митниці відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості від 08.07.2014 р. №110010000/2014/600116/1. Таким чином, посадові особи Дніпропетровської митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого ПАТ «ДМК ім.Ф.Е. Дзержинського» товару та оформленні картки відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Позивач 08.07.2014 року звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення товару: «вироби з вогнетривкої кераміки із вмістом глинозему(А1203) 45% або більше, піддані випалюванню після формування при температурі 800 градусів за Цельсієм». Зазначений товар надійшов на адресу позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 28.01.2014 р. № 14-0156-12, укладеного між «VESUVIUS POLAND SP.Z O.O.» та ПАТ «ДМК ім.Дзержинського» та заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації №110010000/2014/021021 від 08.07.2014 р. Митна вартість товару була заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.
Відповідно ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 МК України.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Згідно із ст.337 МК України, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до ст.33 МК України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
Так, за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів. За митною декларацією від 08.07.2014 р. № 110010000/2014/021021 при візуальному контролі документів до МД виявлено певні ознаки ризику операції, що визначені наступними індикаторами ризиків: 3.3.2. Дата, сума або умови передплати за товар не відповідають умовам контракту; 4.2.4. Після оплата.
Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Під дійсною вартістю відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов'язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Таким чином, наявні підстави вважати, що ПАТ «ДМК ім.Дзержинського» не виконано положення Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
Суд звертає увагу, що за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди). Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Згідно ст.52 Митного кодексу України, декларант, зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Стаття 49 МК України визначає, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари. Статтею 52 МК України встановлено обов'язок декларанта, заявляти митну вартість та подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. В тому випадку, якщо подані документи: 1) містять розбіжності або 2) наявні ознаки підробки або 3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена/підлягає сплаті за ці товари, то це є підставою для витребування додаткових документів (ч.3 ст.53 МК України).
Так, в результаті проведеного контролю стало відомо, що документи, подані відповідно до п.2 ст.53 МК України, які підтверджують митну вартість, не містили достатньої інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості, а саме: відсутні документи відповідно п.2.6 ст.53 МК України, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів до кордону України.
Декларантом митна вартість товару заявлена на умовах поставки DAP ст.Правда.
Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) терміном DAP передбачено включення до ціни товару витрат на перевезення до зазначеного місця призначення.
Дані про митну вартість і її складові повинні піддаватися обчисленню, тобто митниця повинна мати можливість їх перевірити (наприклад, чи включені в ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати (за наявності) на страхування, перевантаження, складування, зберігання товару за межами митної території України, пов'язані з транспортуванням цього товару).
Так, посадовою особою митниці встановлено відсутність в основних документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: банківські платіжні документи є обов'язковими для подання до митниці у разі, якщо рахунок сплачено, однак позивачем їх не було надано.
Відповідно до п.4.1. ст.54 МК України здійснено контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
В судовому засіданні встановлено, що в результаті вищевказаного контролю встановлено, що відповідно п.4.1. зовнішньоекономічного контракту від 28.01.2014 р. № 14-0156-12 покупець перераховує 50% вартості кожної замовленої партії товару шляхом здійснення авансового платежу згідно відповідного рахунку протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу такого рахунку від продавця, другі 50 % покупець перераховує протягом 20 банківських днів з дати постачання такої партії товару. Зазначене також викладене у відомостях рахунку від 02.07.2014 р. № 131404753.
Натомість декларантом надано копію листа виробника від 02.07.2014 р. б/н щодо зміни умов оплати, що суперечить вимогам п.12.2 зовнішньоекономічного контракту. Документи щодо проведення розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 28.01.2014 р. № 14-0156-12, незважаючи на вимоги п.2.4 та 2.5 ст.53 МК України та відповідно до положень зазначеного контракту не надано, що унеможливлює перевірку числового значення заявленої митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ст.53 МК України, для підтвердження заявленої митної вартості використовується прайс-лист виробника товару від 30.09.2013 р. б/н, що містить відомості щодо ціни товару без урахування транспортування та без визначення умов постачання. Дата зазначеного документу не кореспондується із специфікацією від 28.01.2014 р. № 1 до контракту. Зазначеним прайс-листом виробник, пропонує для продажу товари лише одному покупцеві, що унеможливлює визначення дійсної вартості ввезеного товару. Надана комерційна пропозиція від 06.05.2014 р. № 14/05/06 містить умови постачання та вартість вищу, ніж визначена прайс-листом та за датою також не кореспондується з прайс-листом та специфікацією від 28.01.2014 р. № 1 до зовнішньоекономічного контракту.
Отже у відповідача були наявні підстави вважати, що зазначена різниця між вартістю прайс-листа та вартістю комерційної пропозиції є транспортною складовою вартості імпортованого товару.
Судом встановлено, що за відомостями міжнародної транспортної накладної CMR від 02.07.2014 р. № 319949 перевізником імпортованого товару є ПП ОСОБА_3 м.Луцьк, але відсутні відомості щодо відносин продавця, покупця та зазначеного транспортувально-експедиційного підприємства. Документи, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів до кордону України позивачем не надано.
За умовами контракту від 28.01.2014 р. № 14-0156-12 визначено умови постачання DAP - Дніпродзержинськ, які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення. Відповідно до заяви ПАТ «ДМК ім.Дзержинського», що викладена у листі від 07.07.2014 р. № 062Д/962, підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов постачання DAP Дніпродзержинськ, вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.
Відповідно до п.10 ст.58 МК України складовими митної вартості є, в тому числі, і витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.
Таким чином, суд вважає, що дійсно у відповідача були наявні підстави для сумніву у повноті врахування транспортної складової у заявленій декларантом митній вартості товару.
Копія митної декларації країни відправлення від 02.07.2014 р. №14PL351010E0046229 не містить відомостей необхідних для перевірки та підтвердження числових значень складових митної вартості, заповнена іноземною мовою та надана без перекладу, тому унеможливлене проведення контролю відповідно п.3 ст.53 МК України щодо наявних розбіжностей.
Враховуючи вищезазначені розбіжності та невідповідності згідно із п.3 ст.53 МК України, якщо документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант, або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
В судовому засіданні також встановлено, що позивача повідомлено, що п.6 ст.53 МК України передбачено, що декларант, або уповноважена ним особа, за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Але декларант відмовився надати будь-які інші документи щодо підтвердження митної вартості, що підтверджується відповідним записом в декларації митної вартості.
Відповідно до п.5 ст.55 МК України проведено консультації з декларантом ПАТ «ДМК ім.Дзержинського» з приводу надання відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме транспортної складової. Декларант також відмовився надавати будь-які інші документи щодо підтвердження митної вартості.
З огляду на те, що надані декларантом документи не відповідають положенням п.п.2, 8 ст.52, п.10 ст.58 МК України та не містять відомостей, що підтверджені документально, визначені кількісно і є достовірними для підтвердження числових значень митної вартості товару відповідно до п.5 ст.55 МК України під час проведення консультацій здійснено обмін наявною у митного органу та декларанта інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Суд вважає, що відповідач мав обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При витребуванні додаткових документів митниця діяла відповідно до норм митного законодавства. При цьому митницею, відповідно до наведених законодавчих норм, надано позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи коригування митної вартості шляхом надання додаткових документів, однак, позивач відмовився використати надані митницею можливості щодо підтвердження заявленої митної вартості чи узгодження з митницею митної вартості спірного товару, не надав обґрунтувань та підстав щодо неможливості надання додаткових документів. Інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачені.
Згідно із положеннями ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Так, оскільки позивачем було відмовлено в наданні додаткових документів у відповідача не було можливості застосувати митну вартість заявлену ПАТ «ДМК ім.Ф.Е. Дзержинського».
Відповідно до п.6.2 та 6.3 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, якщо: заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару; неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МК України; відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Згідно з п.3 ст.337 МК України проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації та інших документах, поданих для митного оформлення стосовно імпортованого товару за даними МД (ІМ40) від 12.02.2014 р. № 110120000/2014/401751, від 13.03.2014 р. № 110120000/2014/403162, за якими ідентичний товар ввезений за митною вартістю визначеною за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка є вищою, ніж вартість імпортованих товарів.
Згідно із положеннями ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Відповідно до п.7 ст.55 МК України та п.2.6 розділу II Наказу Мінфіна від 24.05.2012 р. № 599 прийняте рішення про коригування митної вартості. Згідно із п.3 ст.58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 МК України. Відповідно п.3 ст.57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України.
Відповідно п.4 ст.57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України.
Консультацію щодо застосування методів визначення митної вартості та обмін наявною інформацією стосовно митної вартості імпортованого товару за умови додержання вимог щодо її конфіденційності з декларантом проведено.
Для проведення коригування митної вартості імпортованого товару у митного органу наявна інформація щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка є вищою, ніж вартість імпортованих товарів. При цьому продаж в Україну ідентичного товару відбувся приблизно в тій же кількості, у той же час, на тих же комерційних умовах, з ідентичними характеристиками, якістю та репутацією на ринку, країною виробництва, виробником.
Враховуючи положення ст.61 МК України, суд погоджується з тим, що при визначенні митної вартості товару № 2 застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-а - метод за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до наявної у митного органу інформації щодо вартості оцінюваного товару, раніше ввезеного, відповідно до положень статті 58 МК України.
Митну вартість скориговано за попередніми оформленнями відповідно до статті 59 МК України на підставі наявної інформації щодо митного оформлення ідентичних товарів МД (ІМ40) від 12.02.2014 р. № 110120000/2014/401751, від 13.03.2014 р. № 110120000/2014/403162 - 5,2929 EUR/кг.
Таким чином, суд вважає, що коригування митної вартості було вірно проведено за рішенням від 08.07.2014 р. № 110010000/2014/600116/1 (2).
Відповідно до положень ч.7 ст. 55 МК України, декларанта повідомлено, що у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, він має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених ч.6 ст.307 МК України.
У зв'язку з незгодою декларанта з рішенням про коригування митної вартості від 08.07.2014 р. № 110010000/2014/600116/1, за заявою декларанта товар випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до положень ч.7 ст.55 МК України за митною декларацією від 08.07.2014 р. №110010000/2014/021032, з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом відповідно до прийнятого рішення про коригування митної вартості шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Кодексу.
- експертний висновок Дніпропетровської ТПП №ГО-3083 від 21.07.2014 р.;
- рахунок-фактура від 12.07.2014 р. №87/UA/2014 про вартість перевезення товару з перекладом;
- заявка на транспорт від 03.07.2014 р. №SR-TRE-991450641 з перекладом;
- переклад експортної декларації р. № 14PL351010E0046229 від 02.07.2014.
Інші документи за формованим переліком до митниці не надходили.
Надані додатково документи були розглянуті митницею. За результатами розгляду позивача повідомлено про неможливість прийняття зазначеної у них інформації на підтвердження заявленої митної вартості товару та про відсутність підстав для скасування прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості.
Так, згідно умов зовнішньоекономічного контракту №14-0156-12 від 28.01.2014 р. та специфікації від 28.01.2014 р. №1 до нього, поставка товару здійснюється на умовах DAP -Дніпродзержинськ, відповідно до яких складовими ціни товару є витрати на поставку товару до зазначеного місця призначення.
Враховуючи заявлену декларантом митну вартість за ціною угоди, відповідачем проведено обчислення, згідно наданих документів, повноти включення всіх складових до заявленої ціни товару.
Так, надана заявка на транспортування №SR-TRE-991450641 від 03.07.2014 р., видана відправником «Vesuvius Poland Sp. z.o.o.» (Польща) транспортній компанії «OLEXIM Sp. z.o.o.» (Польща) загальною вартістю 1 850 Євро.
Надана декларантом у підтвердження митної вартості копія митної декларації країни відправлення від 02.07.2014 р. №14PL351010E0046229 у гр.46 містить відомості щодо статистичної вартості (що враховує витрати на транспортування та страхування, які відносяться до частини шляху, який при експорті товарів проходив по території країни експортера, тобто - Польщі) імпортованого товару на кордоні ЄС (Польща - Україна).
Експедиторські послуги від Скавіна до кордону ЄС за рахунком-фактурою від 12.07.2014 р. №87/UA/2014, розраховані згідно з вагою товару, відповідно до пакувального листа, наданого декларантом при митному оформленні, складають 0,020 євро/кг.
Враховуючи результати проведеного обчислення, розрахована за відомостями прайс-листа та рахунків на експедиторські послуги вартість імпортованого товару не відповідає (є меншою) відомостям щодо статистичної вартості товару, задекларованої країною експортером.
Судом встановлено, що наданий рахунок-фактура від 12.07.2014 р. №87/UA/2014, що використаний для проведення обчислення, містить відомості лише про вартість послуг з експедиційного обслуговування до кордону ЄС та після (до м. Дніпродзержинськ), та не містить відомостей про витрати на перевезення вантажу, що є складовими митної вартості товару.
Так, для підготовки зазначеного висновку експертом використано порівняльний підхід, який полягає у врахуванні принципів заміщення, попиту і пропозиції та базується на визначенні вартості об'єкта оцінки шляхом його порівняння з аналогічними об'єктами, що продані на відкритому ринку. Експертний висновок ґрунтується на інформації мережі Інтернет: сайтів www.ibhs.co.uk/, www.firebricks.in/, www.vijayceramics.com/, www.pulscen.ru/; www.vesuvius.com/; www.ru.all.biz/; www.zauba.com/, www.tradekey.com/; made -in-china.com/, www.tama.com.pl.
З урахуванням положень частини п'ятої статті 54 МК України, проведено перевірку інформації використаних джерел з метою упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.
Інтернет-сайт www.tama.com.pl. взагалі є офіційним сайтом дистриб'ютора аксесуарів та запасних частин для безконтактної мийки. Категорії товарів (труби), що пропонуються на зазначеному ресурсі не є вогнетривкими виробами, тому не можуть бути співставними з імпортованим товаром, що оцінюється.
Інші інтернет-ресурси використані експертом ТПП для маркетингового аналізу, за яким визначається ринкова вартість, вогнетривкі бетони.
Наданим висновком експерта Дніпропетровської ТПП від 21.07.2014 р. №ГО-3083, яким підтверджено заявлену декларантом вартість імпортованого товару, також не враховано відомостей документів щодо вартості транспортування та копії митної декларації країни відправлення.
Митною вартістю товарів є ціна, яка фактично сплачена, або підлягає сплаті за товари (п.4 ст.58 МК України).
Відповідно п.4.1. зовнішньоекономічного контракту від 28.01.2014 р. № 14-0156-12 покупець перераховує 50% вартості кожної замовленої партії товару шляхом здійснення авансового платежу згідно відповідного рахунку протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу такого рахунку від продавця, другі 50 % покупець перераховує протягом 20 банківських днів з дати постачання такої партії товару. Відомості про зазначене також містяться у рахунку від 02.07.2014 р. № 131404753.
Наданою декларантом ПАТ «ДМК ім.Дзержинського» копією листа виробника від 02.07.2014 р. б/н визначено, що за домовленістю сторін розрахунки проводяться по факту поставки.
Наданий лист суперечить вимогам п.12.2 зовнішньоекономічного контракту, яким визначено, що всі додатки та доповнення до контракту дійсні, якщо вони виконані в письмовій формі та підписані обома сторонами.
За таких обставин є підстави вважати, що позивачем здійснено часткову сплату за товар.
Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень ч.2 ст.53 МК України, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
ПАТ «ДМК ім.Дзержинського» повідомлено, що рішення про коригування митної вартості від 08.07.2014 р. №110010000/2014/600116/1 залишається чинними та про можливість оскарження зазначеного рішення у порядку, визначеному главою 4 Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів.
Відповідно до положень ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому у задоволенні позову ПАТ «ДМК ім.Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів слід відмовити за викладених вище підстав.
Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про визнання недійсним та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2015 року.

Суддя Кучма К.С.