Справа № 826/4269/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/4269/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

08 квітня 2015 року 09:50 №826/4269/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., за участю представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Рішення Ком»

до

державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві,

про

визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити дії,

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 08 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз’яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рішення Ком» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем безпідставно відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю «Рішення Ком» у наданні запитуваної інформації, викладеної в запиті на отримання публічної інформації від 20.02.2015.

Відповідач проти позову заперечив із посиланням на недопустимість збирання, зберігання, поширення інформації про особу без її згоди, а тому державна податкова інспекція у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві не має правових підстав для наданні інформації стосовно наявності/відсутності розбіжностей між сумами задекларованого товариством з обмеженою відповідальністю «Рішення Ком» податкового кредиту та сумами податкових зобов’язань його контрагентів.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рішення Ком» звернулось до державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві із запитом на отримання публічної інформації від 20.02.2015 №13/3П, який подано через канцелярію органу державної податкової служби.

Вказаним запитом позивач просив надати інформацію щодо існування розбіжностей задекларованих товариством з обмеженою відповідальністю «Рішення Ком» за жовтень та листопад 2014 року у деклараціях з податку на додану вартість показників податкових зобов'язань та податкового кредиту із контрагентами.

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві своїм листом від 25.02.2015 №11/ЗПІ/26-50-11-03 відмовила товариству з обмеженою відповідальністю «Рішення Ком» у наданні інформації, зазначеної у запиті на публічну інформацію від 20.02.2015.

Позивач посилаючи на протиправність відмови контролюючого органу, викладеної в листі від 25.02.2015 №11/ЗПІ/26-50-11-03, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Частинами 1 та 2 статті 7 Закону України «Про інформацію» встановлено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» встановлено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 16 Закону України «Про інформацію» встановлено, що податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» кожна особа має право на доступ до інформації про неї, яка збирається та зберігається.

Статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Статтею 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Згідно статті 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві із запитом на отримання публічної інформації від 20.02.2015.

Під час судового розгляду справи представник позивача пояснив суду, що така необхідність виникла у зв’язку із регулярним надходженням з боку контролюючого органу на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Рішення Ком» письмових запитів з вимогою надання пояснень через наявність у контролюючого органу інформації розбіжності в даних податкового обліку товариства та його контрагентів.

Вказаним запитом позивач просив надати інформацію щодо існування розбіжностей задекларованих товариством з обмеженою відповідальністю «Рішення Ком» за жовтень та листопад 2014 року у деклараціях з податку на додану вартість показників податкових зобов'язань та податкового кредиту із контрагентами.

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві листом від 25.02.2015 №11/ЗПІ/26-50-11-03 відмовила товариству з обмеженою відповідальністю «Рішення Ком» у наданні інформації, зазначеної у запиті на публічну інформацію від 20.02.2015.

Відмовляючи у наданні інформації, контролюючий орган зазначив, що підпунктом 17.1.9 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями) визначено, що платник податків має право на нерозголошення контролюючим органом (посадовими особами) відомостей про такого платника без його письмової згоди та відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання особами службових обов'язків, коли це прямо передбачено законами.

Також, контролюючий орган послався на пункт 63.12 статті 63 Податкового кодексу України, відповідно до якого, інформація, що збирається, використовується та формується органами державної податкової служби у зв'язку з обліком платників податків вноситься до інформаційних баз даних і використовується з урахуванням обмежень, передбачених для податкової інформації обмеженим доступом.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди.

Контролюючим органом повідомлено, що до питань, які належать до компетенції останнього, запитувана інформація стосується третьої особи, що є платником податку.

Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядником інформації має бути максимально обмеженим і використовується лише з метою та у спосіб, визначений законом. У свою чергу, розпорядник інформації, який володіє інформацією про особу, зобов'язаний вживати заходів, щодо унеможливлювання несанкціонованого доступу до неї інших осіб.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що відмова відповідача у наданні витребуваної позивачем інформації не ґрунтується на приписах статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», перешкоджає отриманню позивачем інформації, яка стосується безпосередньо самого товариства з обмеженою відповідальністю «Рішення Ком».

Так, з наданої відповідачем відмови не вбачається яким саме чином запитувана товариством з обмеженою відповідальністю «Рішення Ком» інформація віднесена до інформації з обмеженим доступом.

Враховуючи, що запитувана позивачем інформація, викладена в запиті від 20.02.2015, є публічною в розумінні вимог статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а дії відповідача по відмові у наданні такої інформації є протиправними, суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Рішення Ком» є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби міста Києва щодо відмови у наданні інформації на запит про отримання публічної інформації від 20.02.2015 №13/ЗП.

Зобов’язати державну податкову інспекцію у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби міста Києва надати інформацію, запитувану у запиті про отримання публічної інформації від 20.02.2015 №13/ЗП.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст постанови складено 10.04.2015