Справа № 464/12710/14-а
Суддя: Бойко О. М.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр.№ 2-а/464/43/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Бойко О.М., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача в частині недонарахування та недоплати разової одноразової допомоги за шкоду, причинену здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату недоплаченої одноразової допомоги за шкоду причинену здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи розмірі 15 мінімальних заробітних плат виходячи з мінімальної заробітної плати, яка була на момент встановлення їй ІІ групи інвалідності, з врахуванням виплачених сум. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що є інвалідом ІІ групи, належить до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв'язку з чим має право на одноразову допомогу в розмірі 45 мінімальних заробітних плат. 22.05.2014 р. їй встановлено ІІ групу інвалідності по захворюванню пов'язаному із роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 22.05.2014 р. з метою отримання належної їй допомоги звернулась до відповідача, однак відповідачем у 2014 р. таку допомогу виплачено в меншому розмірі, ніж це передбачено ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв'язку з наведеним, просить позов задоволити.

Представник відповідача подала суду письмове заперечення, в якому просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю, зазначивши, що виплата одноразової допомоги за шкоду, причинену здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи позивачу здійснена в межах діючого законодавства, при нарахуванні одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю відповідач керувався розмірами компенсаційних виплат громадянам, які визначені Постановою КМ України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок « Чорнобильської катастрофи» та № 649 від 20.04.2007 року « Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просить в задоволенні позову відмовити.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи, належить до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що стверджується копією посвідчення НОМЕР_1 та копією довідки МСЕК серії 10 ААВ № 702566 та перебуває на обліку в Сихівському відділі соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. 22.05.2014 року медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено ІІ групу інвалідності позивачу. З приводу чого звернулась з письмовою заявою до відповідача про проведення нарахування та виплати їй одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю як інваліду ІІ групи з урахуванням сум, що були виплачені їй при встановленні ІІІ групи інвалідності.

Як вбачається із відповіді від 03.06.2014 року № 2605/10-4449 Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради зазначає, що при надходженні коштів позивачу буду виплачена одноразова компенсації відповідно до Постанови КМ України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 94,80 грн. 21.07.2014 року позивачу була виплачена доплата компенсації при зміні групи інвалідності у розмірі 94,80 грн., що стверджується випискою із рахунку.

Відповідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам І групи 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат. У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях. Одноразова компенсація виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення, виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідач при нарахуванні позивачу різниці компенсації керувався Постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатив позивачу суму в меншому розмірі ніж це передбачено вищевказаним Законом, у зв'язку з чим його право підлягає захисту у спосіб, встановлений Конституцією та чинним законодавством України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються виключно законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Кабінет Міністрів України не уповноважений зменшувати встановлені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема допомоги на оздоровлення. Навпаки, у ч.1 ст. 67 зазначеного закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. У вказаному законі викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, оскільки відповідно до ч.1 ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звужування підзаконним актом змісту та обсягу права наданого вказаним законом, є безпідставним.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Однак, всупереч зазначеним вимогам закону вказану виплату відповідач в повному обсязі не здійснив. Наведені відповідачем доводи про те, що фінансування видатків на соціальний захист та соціальне забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, провадиться в межах коштів, передбачених Законами України про Державний бюджет на відповідні роки, тобто виконання Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" повністю залежить від фінансових ресурсів доходної частини державного бюджету не можуть бути підставою для відмови в задоволенні пред'явлених позовних вимог.

Тобто при виплаті позивачу одноразової допомоги за шкоду, причинену здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду ІІ групи Сихівський відділі соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради повинен був керуватися ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому вимога про перерахунок та нарахування в розмірах, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягає до задоволення. При цьому слід визнати дії відповідача в частині недонарахування та недоплати щорічної допомоги одноразової допомоги за шкоду, причинену здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними.

На підставі ст.19 Конституції України, ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та керуючись ст.ст. 158, 160-163, 183-2 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

позов задоволити. Визнати протиправними дії Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в частині недонарахування та недоплати ОСОБА_1 одноразової допомоги за шкоду як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зв'язку зі встановленням ІІ групи інвалідності.

Зобов'язати Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплаченої одноразової допомоги як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зв'язку зі встановленням ІІ групи інвалідності в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, що становить різницю між розміром допомоги інваліду ІІ групи та виплаченим розміром допомоги як інваліду ІІІ групи за період з 27.05.2014 року.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 10 днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова.

Суддя Бойко О.М.