Справа № 826/12924/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

при секретарі: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КСУМ» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «КСУМ» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, Головного управління Міндоходів у місті Києві про скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про результати розгляду скарги,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «КСУМ» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про скасування податкових повідомлень-рішень від 28.04.2014 року № та №, та рішення про результати розгляду первинної скарги від 04.07.2014 року №6016/10/26-15-10-06-15.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представники відповідачів до судового засідання не з'явились, що не заважає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «КСУМ» з питань дотримання ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2012р., за результатами якої складений Акт від 04.04.2014р. № 140/26-57-22-04-09/23705016. В даному Акті перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення вимог п.44.1 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, пп.139.1.12 п.139.1 ст.139, п.198.3 і п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6 і п. 201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до заниження підприємством податку на прибуток за 2011-2012 роки на загальну суму 232 845,00 грн. та заниження податку додану вартість за січень-грудень 2011 року і січень-грудень 2012 року на загальну суму 196 253,00 грн.

В зв'язку з виявленими порушеннями відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 28.04.2014 року: №, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 265 842,25 грн. (232 845,00 грн. - основний платіж, 32 997,25 грн. - штрафні (фінансові) санкції); №, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 240 846,50 грн., в т.ч. 196 253,00 грн. - основний платіж, 44 593,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Згідно рішення ГУ Міндоходів у м. Києві від 04.07.2014 року №6016/10/26-15-10-06-15, за результатами розгляду первинної скарги на вищевказані податкові повідомлення-рішення, було скасовано податкове повідомлення-рішення № в частині нарахованого основного платежу по податку на додану вартість в сумі 6 834,00 грн. а в іншій частині залишено без змін, та скасовано податкове повідомлення-рішення № в частині нарахованих штрафних санкцій у розмірі 1 грн., а в іншій частині - залишено без змін.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 29.07.2014р. № 480/6/99-99-10-01-15, за результатами розгляду повторної скарги, такі рішення нижчестоящих органів були залишені без змін, а скарга підприємства - без задоволення.

Не погоджуючись з такими діями та висновками податкового органу, позивач після процедури адміністративного оскарження звернувся до суду.

Згідно з п.44.1 ст.44ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Як зазначено у пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Актом перевірки встановлено, що ПАТ «КСУМ» неправомірно віднесено до складу витрат, та вказано в податковій та бухгалтерській звітності взаємовідносини з контрагентами ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Дністер-М».

Податковий орган дійшов висновку про відсутність об'єктів оподаткування, з огляду на неналежне оформлення первинних документів позивача, та ненадання необхідного документального підтвердження господарських операцій з вказаними контрагентами, з чим погодився і суд першої інстанції.

З Акту перевірки від 04.04.2014р. № 140/26-57-22-04-09/23705016 вбачається, що у перевіряємому періоді ПАТ «КСУМ» мало взаємовідносини з ФОП ОСОБА_2 на підставі договору від 01.11.2010 року №01/11-2010 щодо виконання комплексу робіт з технічного і профілактичного обслуговування баштових кранів, змонтованих на конкретному об'єкті будівництва.

Також протягом періоду, який підлягав перевірці ПАТ «КСУМ» мало господарські взаємовідносини з підприємством-виконавцем підрядних робіт ТОВ «Дністер-М» на підставі письмових договорів за 2011-2012 роки щодо виконання робіт по обслуговуванню роботи баштових кранів (роботи з монтажу (демонтажу) баштових кранів, підкранових колій та ін.).

На підтвердження своїх доводів позивачем було надано копії таких документів: договорів укладених з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Дністер-М» за 2011-2012рр., актів здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), банківських виписок, статуту ПАТ «КСУМ», накладних тощо, які були досліджені судами обох інстанцій.

Колегія суддів зазначає, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у листі від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Судова колегія, ретельно дослідивши матеріали даної справи, погоджується з висновком суду першої інстанцції стосовно того, що об'єкти оподаткування, які були включені позивачем до складу валових витрат не підтверджуються первинними документами.

Суд апеляційної інстанції вказує, що з наданих договорів з ТОВ «Дністер-М» не вбачається порядку та складових розрахунку вартості підрядних робіт.

Також однією із умов зазначених Договорів є надання Виконавцем перед початком виконання робіт копії дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки (монтаж-демонтаж підйомних споруд), що передбачено нормами ст.21 Закону України «Про охорону праці» та Переліком видів робіт підвищеної небезпеки, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. № 1107. Проте копії дозволу, виданого ТОВ «Дністер-М» відповідним органом Держгірпромнагляду на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на виконання робіт підвищеної небезпеки надано не було. Та не вказано чи видавався такий дозвіл взагалі.

При дослідженні матеріалів справи виявлено відсутність в текстах деяких з рахунків-фактур посилань на реквізити цивільно-правового договору, що став підставою для їх складання; актів приймання-передачі виконаних робіт, оформлених сторонами за результатами виконання ТОВ «Дністер-М» робіт (монтаж/демонтаж баштових кранів та/або підкранових колій (ліній), заміна певної продукції, за певними адресами в м. Києві); виписок по особовому рахунку ПАТ «КСУМ» в банку з відомостями про перерахування на користь ТОВ «Дністер-М» коштів на загальну суму 1 138 520,00 грн. (в т.ч. ПДВ) за роботи згідно рахунків. Не виявлено й інших первинних документів, оформлених на виконання правочинів з ТОВ «Дністер-М» та з ФОП ОСОБА_2, зокрема: видаткових накладних за результатами придбання Замовником у Виконавця матеріалів необхідних для виконання робіт (оскільки зі змісту Договору не передбачається надання таких матеріалів Замовником Виконавцю безоплатно); податкових накладних тощо.

Відповідно не можливо прослідкувати та достеменно встановити зміни в активах позивача та встановити, що валові витрати спрямовувались на здійснення вказаної господарської діяльності, придбання послуг та їх використання у своїй діяльності.

Одночасно, судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що апелянт не надав суду жодних документальних доказів на підтвердження виробничої необхідності для залучення сторонньої організації для виконання описаних спірних робіт (зокрема, документальні підтвердження виконання ПАТ «КСУМ» з власної ініціативи чи на договірних засадах певних будівельних робіт з використанням спеціальних машин і механізмів на об'єктах будівництва, надання чи отримання послуг з оренди машин і механізмів на об'єктах будівництва, тощо), та відповідно щодо отримання економічного ефекту від використання результатів спірних робіт, що, в свою чергу, свідчило б про наявність у позивача економічної доцільності на укладення таких правочинів та понесення додаткових витрат у зв'язку із залученням третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 28.04.2014 року.

Водночас суд апеляційної інстанції вказує, що з огляду на те, що відсутні підстави для скасування податкових повідомлень-рішень, та оскільки позивачем не доведено правомірність формування податкової та бухгалтерської звітності з вказаними контрагентами, відповідно не вбачається мотивованих доводів та обставин справи для скасування спірного рішення про результати розгляду первинної скарги від 04.07.2014 року №6016/10/26-15-10-06-15. А тому, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на виконання вимог ч.2 ст.72 КАС України надав до суду належні докази правомірності рішення щодо винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, та обґрунтував свою позицію.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 04.12.2014 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КСУМ» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.