Справа № 823/646/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року справа № 823/646/15

м. Черкаси

17 год. 25 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 - особисто,

представника відповідача Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Топора А.І. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про визнання неправомірними дії, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1, в якому просить визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції та скасувати вжиті органом державної виконавчої служби заходи примусового виконання рішення, винесені на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника й оголошення заборони на його відчуження від 10.11.2011, якою накладено арешт на автомобіль марки HYUNDAI GETZ, 2007 р.в., колір чорний, номер кузова НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, на праві власності.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що в кінці 2014 року після зупинки його автомобіля працівниками ДАІ йому стало відомо, що його автомобіль перебуває в розшуку, згідно постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби.

З листа-відповіді відповідача від 19.01.2015 №1026 позивач дізнався, що 10.11.2011 державним виконавцем Центрального відділу ДВС було накладено арешт на його автомобіль, 23.12.2011 оголошено автомобіль у розшук, а 30.03.2012 виконавче провадження було закінчено у зв'язку з направленням виконавчого документа до Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач зазначає, що в порушення вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» після закінчення виконавчого провадження відповідачем не знятий арешт, накладений на майно боржника, та не скасовані інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечує, мотивуючи тим, що з метою забезпечення реального виконання виконавчого документа постановою відповідача від 10.11.2011 ВП №22789742 накладено арешт на автомобіль марки HYUNDAI GETZ, колір чорний № кузова НОМЕР_3, 2007 р.в., НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_1, у межах суми стягнення 1020,00 грн.

Враховуючи те, що 30.03.2012 виконавче провадження ВП №22789742 було закінчено у зв'язку з направленням виконавчого документа до Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ч. 1 ст. 50 вказаного Закону арешт, накладений на майно боржника не був знятий, а інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення не були скасовані, у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Представник відповідача також зазначив, що насьогодні на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби перебуває два виконавчі листи, боржником за якими є ОСОБА_1. Зняття арешту з майна призведе до уникнення боржником виконання зобов'язань за двома діючими виконавчими провадженнями та ускладнення проведення виконавчих дій державному виконавцю.

Заслухавши пояснення та доводи осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 листопада 2010 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Пепчук Л.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №22789742 з виконання постанови №195404, виданої 27.09.2010 ВДАІ м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 1020,00 грн.

10 листопада 2011 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Пепчук Л.П. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №22789742, якою накладено арешт на автомобіль марки HYUNDAI GETZ, колір чорний № кузова НОМЕР_3, 2007 р.в., НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_1, у межах суми стягнення 1020,00 грн.

23 грудня 2011 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Петренко С.В. винесено постанову про розшук майна боржника ВП №22789742, згідно з якою оголошено розшук автомобіля марки HYUNDAI GETZ, колір чорний № кузова НОМЕР_3, 2007 р.в., НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_1.

30 березня 2012 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Петренко С.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №22789742, на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з направленням виконавчого документа до Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №46671903 від 27.03.2015, в реєстрі 18.11.2011 11:55:33 за №11859644 зареєстроване публічне обтяження - арешт рухомого майна; об'єкт обтяження: автомобіль марки HYUNDAI GETZ, колір чорний № кузова НОМЕР_3, 2007 р.в., НОМЕР_1; підстава обтяження: постанова головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Пепчук Л.П. від 10.11.2011 ВП №22789742; боржник: ОСОБА_1; термін дії: 18.11.2016.

08 січня 2014 року вищевказане виконавче провадження було знищено згідно акту №1 про знищення виконавчих проваджень, термін зберігання яких закінчився.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (далі - Закон № 606).

Відповідно до статті 1 Закону № 606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України «Про державну виконавчу службу» № 202/98-ВР від 24.03.1998р. примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів (управлінь) державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (містобласногозначення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Частина 2 ст. 11 Закону № 606 передбачає, що державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону № 606 державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 606 у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документам про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 52 Закону № 606 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону 606, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту (ч. 2 ст. 57 Закону 606).

Згідно з ч. 3 ст. 57 Закону №606 постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Підпункт 4.1.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, визначає, що розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобов'язаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Отже, норми чинного законодавства України покладають на державного виконавця обов'язок щодо накладення арешту на майно боржника для забезпечення реального виконання рішення.

Під час розгляду справи судом не встановлено, а позивачем не доведено, неправомірність дій відповідача щодо накладення арешту на майно боржника згідно постанови державного виконавця від 10.11.2011 ВП №22789742 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Як вище було встановлено, виконавче провадження ВП №22789742 з виконання постанови №195404, виданої 27.09.2010 ВДАІ м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 1020,00 грн., було закінчено відповідачем у зв'язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону №606.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону №606 виконавче провадження підлягає закінченню у разі: направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 Закону №606 у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Враховуючи вищевикладене, з оглядку на те, що виконавче провадження ВП №22789742 було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону №606, суд погоджується з доводами відповідача щодо відсутності правових підстав для знаття арешту з майна боржника, та скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Під час судового розгляду справи позивачем не надано до суду доказів сплати штрафу за постановою ВДАІ м. Черкаси №195404 від 27.09.2010, та доказів сплати виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій; позивач не зміг пояснити коли і в якому розмірі ним сплачувалися відповідні кошти.

Згідно з довідкою Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, за період з 19.11.2010 по 30.03.2012 на депозитний рахунок Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ кошти по виконавчому провадженню ВП №22789742 від боржника ОСОБА_1 не надходили.

Судом також встановлено, що на сьогоднішній день на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції перебуває:

- виконавчий лист №711/9536/13-ц, виданий 05.12.2013 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Альфа» боргу в сумі 3742,60 грн. (ВП №41558716). Постановою державного виконавця від 21.01.2015 ВП №41558716 накладено арешт на автомобіль марки HYUNDAI GETZ, колір чорний № кузова НОМЕР_3, 2007 р.в., НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_1, у межах суми стягнення 4176,86 грн.;

- виконавчий лист №2-7881, виданий 08.12.2009 Придніпровським районним судом м.Черкаси, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог та визнання неправомірними дій відповідача, скасування вжитих органом державної виконавчої служби заходів примусового виконання рішення, винесених на підставі постанови державного виконавця від 10.11.2011 про арешт майна боржника й оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на автомобіль марки HYUNDAI GETZ, 2007 р.в., колір чорний, номер кузова НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 14.04.2015.