Справа № 369/2498/15-а
Суддя: Нікушин В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/2498/15-а
Провадження № 2-а/369/122/15
ПОСТАНОВА

іменем України

11 березня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді В.В.Нікушина

За участю секретаря І.М.Москаленко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві адміністративну справу за позовом Києво-Святошинського районного відділу Управління Державної Міграційної служби України в Київській області до громадянина Грузії ОСОБА_4 про примусове видворення з України,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з зазначеним позовом до громадянина Грузії ОСОБА_4, про примусове видворення з України. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, 09 березня 2015 року в Києво-Святошинському районі Київської області співробітниками ГУМВС України в Київській області був виявлений громадянин Грузії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на території України без наявних законних підстав, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений термін.

В результаті проведення перевірки наявних у Відповідача документів встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. має паспорт громадянина Грузії НОМЕР_1, виданий на його ім'я. В зазначеному вище паспорті на сторінці № 48 наявний дата-штамп перетину державного кордону України у бік в'їзду, датований 27.12.2013 року. Також на сторінці № 48 громадянина Грузії ОСОБА_4 наявний штамп про те, що 13 січня 2015 року Києво-Святошинським РВ УДМС України в Київській області стосовно Відповідача приймалось рішення про примусове повернення, яке він мав виконати в термін до 12.02.2015 року, але не виконав.

Прибувши в Україну названий громадянин Грузії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з його слів приїхав до друзів з метою вирішення особистих питань та незаконного працевлаштування.

Як встановлено зі слів названого громадянина Грузії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в Україні, постійного місця проживання, законного джерела існування, власності, коштів на існування він не має, також повідомив, що не має власних коштів для повернення в країну походження.

Таким чином відповідно п.п. 1.8. спільного Наказу МВС,АДПС та СБУ від 23.04.2012 № 353/271/150 «Про затвердження Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства» примусове видворення з України іноземців здійснюється на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова виноситься судом за позовом територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону (стосовно іноземців, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органів СБУ, крім випадків затримання іноземців за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Позовні заяви територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону, органів СБУ про примусове видворення іноземців подаються до окружного адміністративного суду за місцезнаходженням відповідного органу, підрозділу за наявності однієї з таких підстав: якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

Представники позивача - Дєхтяренко Ю.О. та Табурянська Г.І. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному та просили суд їх задовольнити.

Відповідач не заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. 09 березня 2015 року в Києво-Святошинському районі Київської області співробітниками ГУМВС України в Київській області був виявлений громадянин Грузії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на території України без наявних законних підстав, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений термін.

В результаті проведення перевірки наявних у Відповідача документів встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. має паспорт громадянина Грузії НОМЕР_1, виданий на його ім'я. В зазначеному вище паспорті на сторінці № 48 наявний дата-штамп перетину державного кордону України у бік в'їзду, датований 27.12.2013 року. Також на сторінці № 48 громадянина Грузії ОСОБА_4 наявний штамп про те, що 13 січня 2015 року Києво-Святошинським РВ УДМС України в Київській області стосовно Відповідача приймалось рішення про примусове повернення, яке він мав виконати в термін до 12.02.2015 року, але не виконав.

Прибувши в Україну названий громадянин Грузії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з його слів приїхав до друзів з метою вирішення особистих питань та незаконного працевлаштування.

Як встановлено зі слів названого громадянина Грузії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в Україні, постійного місця проживання, законного джерела існування, власності, коштів на існування він не має, також повідомив, що не має власних коштів для повернення в країну походження.

Таким чином відповідно п.п. 1.8. спільного Наказу МВС,АДПС та СБУ від 23.04.2012 № 353/271/150 «Про затвердження Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства» примусове видворення з України іноземців здійснюється на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова виноситься судом за позовом територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону (стосовно іноземців, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органів СБУ, крім випадків затримання іноземців за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Позовні заяви територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону, органів СБУ про примусове видворення іноземців подаються до окружного адміністративного суду за місцезнаходженням відповідного органу, підрозділу за наявності однієї з таких підстав: якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення

Згідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.1. ст..9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 ст.16 Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2-14 цієї статті вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд, або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно ч.4. ст..4 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до ч.1. ст..21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно до п.14 ст.1. вище зазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які переткнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки.

Щодо підсудності вказаного позову судом враховане наступне.

Згідно ч.1. ст..18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

При цьому, як було роз'яснено інформаційним листом Вищого Адміністративного суду України від 13.06.2013 року №844/12/13-13 позивачем у справах про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України може бути Державна міграційна служба України безпосередньо або її територіальні органи чи підрозділи.

Позовна заява про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України територіальним органом чи підрозділом Державної міграційної служби України відповідно до частини першої ст..183-5 Кодексу адміністративного судочинства України подається до адміністративного суду за місцезнаходженням цього органу або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які не законно перебувають на території України.

Згідно ст.. 183-5 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які не законно перебувають на території України.

Таким чином, враховуючи, що територіально позивач знаходиться у м. Боярка, Київської області, суд вважає дотриманими правила територіальної підсудності.

Згідно ст.. 183-5 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України розглядаються судом у п'ятиденний строк з дня надходження позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що іноземний громадянин знаходиться на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України, законних підстав перебування його на території України судом не встановлено, у зв'язку з чим суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст.ст. 23-25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 18, 162, 183-5, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Києво-Святошинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області до громадянина Грузії ОСОБА_4 про примусове видворення з України - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Грузії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Києво-Святошинського районного суду Київської області апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Нікушин В.В.