Справа № 703/237/15-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 703/237/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Зайончковська І.А. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Управління Пенсійного Фонду України в м.Смілі та Смілянському районі Черкаської області на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Смілі та Смілянському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м.Смілі та Смілянському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними щодо нарахування та виплати пенсії, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії інваліду 2 групи за період з 01 січня 2014 року по 31 липня 2014 року в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії у відповідності до розмірів, встановлених статтями 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2015 року позов задоволено частково. Визнано відмову відповідача в частині проведення перерахунку розміру пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_3 та їх виплати відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 15 по 31 липня 2014 року неправомірною. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності 2 групи та додаткової пенсії ОСОБА_3, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії інваліду 2 групи, за період з 15 по 31 липня 2014 року включно відповідно до вимог та розмірів, зазначених у ст. ст. 50, 54, 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції станом на час позовних вимог та виплатити нараховані кошти, з урахуванням раніше сплачених сум цих пенсій та визначенням мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині періоду, за який задоволено позовні вимоги, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги за період з 01 січня 2014 року по 31 липня 2014 року. При цьому, апелянт посилається на необґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині визначення періоду та порушення в цій частині судом норм матеріального і процесуального права.

Також, не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Управління Пенсійного Фонду України в м.Смілі та Смілянському районі Черкаської області подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м.Смілі та Смілянському районі Черкаської області та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, а також інвалідом 2 групи.

У відповідності до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам другої групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Згідно абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Разом з тим, починаючи з 01 січня 2014 року, Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції від 16 січня 2014 року не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема статті 50, 54 даного Закону, яким визначено перерахунок пенсії.

Крім того, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року та який набрав чинності 16 серпня 2014 року встановлено, що норми і положення ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного Фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01 січня 2014 року до набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», тобто до 16 серпня 2014 року, застосуванню підлягають норми статті 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів № 1210 від 23 листопада 2011 року.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії, у відповідності до положень ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до 31 липня 2014 року.

З приводу доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про необґрунтованість висновків суду в частині визначення періоду, за який слід задовольнити позовні вимоги, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 за період з 01 січня 2014 року по 14 липня 2014 року включно залишено без розгляду, у зв'язку пропуском звернення до суду з позовом, передбаченим ст. 99 КАС України (а.с. 10).

Відповідно до ч. 2 ст. 155 КАС України, про залишення позовної заяви без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржена.

При цьому, в матеріалах справ відсутні докази оскарження ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2015 року, а тому вона набрала законної сили.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що задоволення судом першої інстанції позовних вимог позивача з 15 липня 2014 року є цілком обґрунтованим та відповідає нормам процесуального права.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційних скаргах не знайшли свого підтвердження, постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України, ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає, як така, що постановлена за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в справах, розгляд яких передбачено п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 2, 159, 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Управління Пенсійного Фонду України в м.Смілі та Смілянському районі Черкаської області - залишити без задоволення.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.