Справа № 2а-9286/10/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Справа № 876/13047/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Корнієнко О.А.

з участю позивача: Михайліва М.М.

та представника відповідача: Рибака Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Інтерпак» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року у справі за позовом Приватного підприємства «Інтерпак» до Львівської митниці про визнання протиправними дій (бездіяльності),-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2008 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дії працівників відповідача по утриманню автомобілів з цибулею на пункті пропуску «Краківець» та не випуску їх для повернення відправнику, стягнення з відповідача на його користь 59747,09 грн. завданої шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ними відправлено в Республіку Польща цибулю ріпчасту в 2-х автомобілях. 11.04.2007 року автомобілі в пункті пропуску «Краківець» перетнули кордон. Однак, без перетину польського кордону Державною прикордонною санітарною службою автомобілі з цибулею в Польщу не пропущено та повернено цибулю відправнику у зв'язку з перевищенням в неї вмісту олова. Митний пост пропуску «Краківець», куди повернулися автомобілі з цибулею, не впустив їх на територію України, встановивши незаконну вимогу про надання підтвердження українського походження товару та затримав на території пункту пропуску. Внаслідок утримування автомобілів митницею з 12.04.2007 року до 04.05.2007 року цибуля повністю зіпсувалася. Після цього цибуля була допущена на територію України для знищення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі покликається на те, що відповідач помилково ототожнює повернення відправником свого товару з кордону України до себе з ввозом товарів в Україну. Вважає, що відсутні будь-які правові підстави для здійснення митного оформлення на повернення до себе свого товару, як такого, що ввозиться з Польщі в Україну в митному режимі - реімпорт.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.10.2013 року касаційні скарги прокурора Львівської області та Львівської митниці задоволено частково, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2012 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

В ухвалі покликається на те, що суд першої інстанції дійшов висновку щодо законності дій митниці. Крім того, суд зазначив, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду. Скасовуючи це рішення, суд апеляційної інстанції зазначив, що дії митниці є незаконними, а тому позов підлягає задоволенню. Скасовуючи судове рішення, суд апеляційної інстанції взагалі не дав оцінку питанню пропуску строку звернення до адміністративного суду. При новому розгляді справи необхідно надати оцінку факту пропуску строку звернення до адміністративного суду, визначитися з поважністю причин його пропуску, і в разі порушення строку та відсутності поважних причин прийняти рішення з врахуванням положень частини 2 статті 5 та статті 100 КАС України.

У ході апеляційного розгляду апелянт Михайлів М.М. надав пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача Рибак Н.Я. у ході апеляційного розгляду надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що належних доказів наявності у даному випадку цього складу суду не дано. З матеріалів справи не вбачається протиправності дій відповідача, вибір самим позивачем відповідної митної процедури у той час, коли товар був вже пошкоджений, вини та відповідно причинного зв'язку між діями відповідача і завданою шкодою.

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 16.10.2008 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дії працівників відповідача по утриманню автомобілів з цибулею на пункті пропуску «Краківець» та не випуску їх для повернення відправнику, стягнення з відповідача на його користь 59747,09 грн. завданої шкоди.

Повне митне оформлення товару здійснено 04.05.2007 року, про що йому було відомо, тобто позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду.

Представник відповідача, під час розгляду справи в суді першої інстанції, посилався на сплив річного строку звернення із позовом.

Колегія суддів зазначає. що позивач під час розгляду справи не надав доказів поважності строку на звернення до адміністративного суду цього строку.

При прийняті рішення суд першої інстанції вказав, що заслуговує на увагу також посилання відповідача на сплив строку, встановленого у ст..99 КАС України на звернення до адміністративного суду, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду згідно ст..100 КАС України, однак відмовив в задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч.1 ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які спростовують правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, оскільки відмовляючи в задоволенні позову, не звернув увагу на вимоги статті 100 КАС України в редакції на час прийняття ним рішення. Встановивши, що позов подано з пропуском строку звернення до адміністративного суду та відсутність поважних причин пропуску цього строку, суд повинен був залишити позов без розгляду.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 94, 99, 100, 160 ч.3, 195, 196 п.3 ч.1, 198 п.4, 202, 203 ч.1, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Інтерпак» задовольнити частково, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року у справі №2а-9286/10/1370 скасувати та прийняти нову ухвалу, якою позовні вимоги залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний