Справа № 2а-5323/10/0270
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/26006/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Островича С.Е., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Кохан О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року

у справі № 2-а-5323/10/0270

за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області

про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 30 вересня 2010 року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2011 року у задоволенні позову було відмовлено повністю.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2011 року було скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Гайсинської МДПІ Вінницької області про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 30 вересня 2010 року.

В касаційній скарзі Гайсинська МДПІ Вінницької області, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року та залишити в силі постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2011 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПА у Вінницькій області була проведена перевірка за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, а саме: господарської одиниці - магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та належить суб'єкту господарської діяльності - приватному підприємцю ОСОБА_1, за результатами якої складений акт на бланку № 101053 від 17 вересня 2010 року (зареєстрований 20 вересня 2010 року за № 1089/02/32/23/НОМЕР_2).

За висновками акта перевірки, позивачем були порушені вимоги пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, які полягали у неоприбуткуванні готівкової виручки в книзі обліку розрахункових операцій №р/2, а саме в Розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» був відсутній запис про оприбуткування готівки у сумі 3002,80 грн. за 16 вересня 2010 року згідно Z-звіту №446.

30 вересня 2010 року на підставі вказаного акта перевірки Гайсинська МДПІ Вінницької області прийняла рішення № , яким на підставі абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосувала до ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції у сумі 15014,00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у щоденних звітах, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг), та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відсутність самого лише запису в книзі обліку розрахункових операцій про облік коштів згідно наявних Z-звітів не є доказом неоприбутування готівкових коштів, оскільки вказані кошти проводились через реєстратор розрахункових операцій та відображались у фіскальних звітних чеках.

Однак, погодитись з такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не може, з огляду на наступне.

Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, згідно з абзацами 1, 3 пункту 2.6 якого (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книжки).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Абзацом 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у щоденних звітах, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг), та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем не були виконані вимоги щодо відображення готівкових коштів у сумі 3002,80 грн. за проведені 16 вересня 2010 року згідно Z-звіту №446 розрахункові операції у розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» книги обліку розрахункових операцій (арк. справи 14-23), що є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення, з огляду на що ухвалене у даній справі судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Враховуючи вищевикладене, постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року підлягає скасуванню із залишенням в силі постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2011 року.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 226, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року скасувати, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2011 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ С.Е. Острович

_____________________ Т.М. Шипуліна