Справа № 810/7192/14
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/7192/14 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І. Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби на постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" звернулося до суду з позовом до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 20.05.2013 №125120105/2013/010068/1.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для зміни судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем та ООО "Кас Хаус" укладено контракт від 25.08.2012 №420 щодо поставки товару, зокрема, живих прісноводних раків.

Відповідно до пунктів 1.1 та 2.1 укладеного контракту від 15.08.2012 №420 позивач придбаває товар за кількістю, асортиментом і вартістю, вказаній в інвойсах щодо кожної поставки, які є невід'ємними частинами даного контракту.

З метою митного оформлення імпортованого товару на виконання вищезазначеного контакту, позивачем подано до Київської митниці Міндоходів декларацію митної вартості товарів від 20.05.2013 №125120105/2013/262560.

Митна вартість товару була задекларована позивачем із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, тобто за ціною договору, в розмірі 5268,00 доларів США, що становило за офіційним курсом НБУ - 42107,12 грн.

В підтвердження митної вартості товару, позивач надав митному органу необхідні документи для митного оформлення, зокрема: митну декларацію №125120105/2013/262560 в режимі "IM-40", контракт від 15.08.2012 №420, додаткову угоду №2 до контракту від 15.08.2012 №420, рахунок-фактуру (інвойс) від 17.05.2013 №17, сертифікат відповідності, калькуляцію собівартості продукції виробника і постачальника товару ООО "Кас Хаус" від 11.04.2013, завіреної Торгово-промисловою палатою Вірменії та інші документи, що підтверджується матеріалами справи.

Не погоджуючись із визначеною декларантом митною вартістю товару у вантажній митній декларації, Київська митниця Міндоходів запропонувала позивачу додатково надати документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - виписку із бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, на дану поставку.

Проте, декларант на вимогу митного органу про надання в якості додаткового документу виписки з бухгалтерської документації на дану поставку, письмово повідомив відповідача про неможливість її надання у зв'язку із тим, що вантаж на даний час нерозмитнений та не може бути оприбуткований бухгалтерією.

ТОВ "Фоззі-Фуд" на підтвердження своєчасної сплати коштів та незмінності ціни товару за попередніми поставками за даним контрактом в якості додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів надав бухгалтерські документи на попередні поставки, а саме: копії видаткової накладної від 15.03.2013 № та від 29.03.2013 № на попередні поставки даної продукції; копії податкових накладних від 15.03.2013 №7001292 та від 29.03.2013 №7005538 на попередні поставки даної продукції; копії виписки з банківської документації від 29.03.2013 на попередні поставки; висновок про вартісні характеристики товару Торгово-промислової палати від 22.04.2013 №Ц-199; прайс-лист виробника від 01.04.2013; експертну декларацію від 19.05.2013 №С7226.

Вищевказані документи взяті митним органом до уваги, проте не стали підставою для підтвердження рівня заявленої декларантом митної вартості товарів.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, відповідачем було відмовлено ТОВ "Фоззі-Фуд" у прийнятті вантажної митної декларації та оформлено картку відмови від 20.05.2013 №125120105/2013/00403.

Також, 20 травня 2013 року Київською митницею Міндоходів було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №125120105/2013/010068/1, яким скориговано митну вартість товару "раки живі прісноводні. Чиста вага - 660 кг. Без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів: без складових сумішей; тепловій кулінарній обробці не піддавались; без консервантів; без індивідуального пакування. Розмірний ряд 30-50 гр. - 600 кг. Розмірний ряд 70-90 гр. - 60 кг. Виробник: ООО "Кас Хаус", країна виробництва - Республіка Вірменія", з 5268,00 доларів США до 6016,29 доларів США, застосувавши метод визначення митної вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Вважаючи такі дії протиправними та такими, що порушують законні права позивача, останній звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товару.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом, оскільки позивачем надано достатньо належних документів які підтверджують заявлену в митній декларації ціну товару.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, аргументуючи свою позицію наступним.

Так, засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України визначаються Митним кодексом України.

Згідно із частиною 8 статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про митну вартість товарів та метод її визначення.

Відповідно до частини 2 статті 264 Митного кодексу України митна декларація та інші документи подаються до органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: - декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положень статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур" від 15.02.2011, якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.

В силу частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); - виписку з бухгалтерської документації; - ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зі змісту рішення контролюючого органу вбачається, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем не подано додаткові документи для підтвердження митної вартості та у зв'язку із невиконанням вимог статті 53 Митного кодексу України.

Проте, вищевказаним положенням чітко встановлено, що контролюючий орган витребовує у декларанта додаткові документи у разі якщо документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів включає в себе контроль правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості товарів.

Згідно із пунктом 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З матеріалів справи вбачається, що вартість задекларованого товару підтверджується рахунок-фактурою (інвойсом) від 17.05.2013 №17, додатковою угодою №2 до контракту від 15.08.2012 №420 та калькуляцією собівартості продукції виробника і постачальника товару ООО "Кас Хаус" від 11.04.2013.

Відповідно до додаткової угоди №2 до контракту від 15.08.2012 №420 визначено, що вартість товару може змінюватися у зв'язку із сезонністю.

Так, у літній період з 01 квітня по 01 жовтня продавець постачає товар покупцю за ціною 6,88 доларів США за 1 кг раків, розміром 30-50 гр.

Крім цього, прайс-листом виробника від 01.04.2013, який додатково наданий на вимогу контролюючого органу та експертним висновком підтверджено, що ринкова вартість товару "раки прісноводні живі" становить 6,88 доларів США/кг, розміром 30-50 гр. та 19,00 доларів США/кг, розміром 70-90 гр., що відповідає її контрактній ціні згідно з інвойсом від 17.05.2013 №17 на суму 5268,00 доларів США.

Разом з цим, декларацією країни відправлення, яка міститься в матеріалах справи, підтверджується вартість товару, яка заявлена у декларації ТОВ "Фоззі-Фуд".

З огляду на зазначене, декларантом були надані всі документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Крім того, в матеріалах справи наявні електронні копії митних декларацій від 12.03.2013 №125120105/2013/256169 та від 14.05.2013 №125120105/2013/261866, які зазначено у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 20.05.2013 №125120105/2013/010068/1 як основа для коригування відповідачем заявленої ТОВ "Фоззі-Фуд" митної вартості товарів.

Митна декларація від 12.03.2013 №125120105/2013/256169, яка зазначена в рішенні митниці як основа для коригування митної вартості, була оформлена на аналогічні товари ТОВ "Фоззі-Фуд", які були ввезені за тим самим контрактом, що й оцінюваний товар, але в зимовому сезоні. Митна вартість живих раків розмірного ряду 30-50 г за вказаною декларацією була заявлена вище, ніж за оскаржуваною поставкою у зв'язку з її оформленням в іншому сезоні - до 1 квітня.

Так, різниця у вартості поставок підтверджується Додатковою угодою №2 від 10.04.2013 до контракту від 15.08.2012 №420, яка подавалась до митного оформлення разом з митною декларацією від 20.05.2013 №125120105/2013/262560.

Згідно із пунктом 1 вказаної Додаткової угоди № 2 ціна товару може змінюватися у зв'язку із сезонністю поставок, за взаємним узгодженням сторін, що може бути підтверджено будь-яким з перерахованих документів, в яких вказана ціна на конкретну партію товару: інвойсом, специфікацією на товар, листом Продавця, додатковою угодою. У літній період з 1 квітня по 1 жовтня Продавець постачає товар Покупцю за ціною 6,88 ІІ8Б за 1 кг раків розміром 30- 50, що є стандартною та незмінною ціною для даного розміру. У зимовий період з 1 жовтня по 1 квітня Продавець має право підвищувати ціну на розмір 30-50, повідомивши про підвищення ціни Покупця за 30 днів, у зв'язку з тим, що у холодний період дрібний рак менше життєздатний та йде підвищена смертність.

На момент митного оформлення Київська митниця володіла інформацією про сезонний характер декларованого товару та коливанням цін на нього в залежності від сезону, але проігнорувавши цю інформацію, протиправно використала митну вартість, декларовану в інший сезонний період, а саме - до 1 квітня.

Друга митна декларація від 14.05.2013 №125120105/2013/261866, зазначена в рішенні митниці як основа для коригування митної вартості, була оформлена на аналогічні товари ТОВ "Фоззі-Фуд", які були ввезені за тим самим контрактом, що й оцінюваний товар При цьому, митна вартість за вказаною декларацією від 14.05.2013 № 125120105/2013/261866 була визначена за шостим (резервним) методом, про що свідчить графа 43 вказаної митної декларації, а не за контрактною вартістю, визначеною в інвойсі від 08.05.2013 №16.

Таким чином, Київська митниця не мала права використовувати митну декларацію від 14.05.2013 №125120105/2013/261866 як основу для визначення митної вартості за методом 2а - за ціною договору щодо ідентичних товарів, оскільки митна вартість в ній визначена за резервним методом, а не за основним методом - методом вартості операції.

Так, навіть сама назва методу 2а - за ціною договору щодо ідентичних товарів говорить про те, що саме вартість договору з ідентичними товарами повинна прийматись за основу для визначення митної вартості за цим методом.

Крім того, відповідно до ст. 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення мутної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

Отже, Київська митниця не мала права використовувати митну декларацію від 14.05.2013 №125120105/2013/261866 як основу для визначення митної вартості за методом 2а - за ціною договору щодо ідентичних товарів, оскільки митна вартість в ній скоригована - за резервним методом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято вірне та обґрунтоване рішення, оскільки декларантом було вірно визначено митну вартість товару за основним методом за ціною договору, та підтверджено її належними первинним документами, а тому, рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості за резервним методом є протиправним та підлягає скасуванню, що і було вірно зроблено судом першої інстанції.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Повний текст рішення виготовлено 23.03.2015р.

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.