Справа № 823/491/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року справа № 823/491/15

м. Черкаси

10 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом державною податковою інспекцією у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулася державна податкова інспекція м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якому просить стягнути з банківських рахунків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 кошти в розмірі 69315 грн. 25 коп. в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець 09.09.1998 та перебуває на обліку в органах доходів і зборів як платник податків та платежів до бюджету. За відповідачем згідно облікової картки платника податку обліковується заборгованість зі сплати податку на додану вартість на загальну суму 69315 грн. 25 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив клопотання, в якому просить суд провести засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи за адресою, визначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 18010, АДРЕСА_1, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт господарювання 09.09.1998, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.10.2014) та перебуває на обліку в державній податковій інспекції у м.Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області як платник податків і зборів.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпункт 14.1.156. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначає податкове зобов'язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом, крім випадків, передбачених податковим законодавством. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 56.11. ст. 56 Податкового кодексу України грошове зобов'язання самостійно визначене платником податку оскарженню не підлягає.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1. - 54.3.6. п. 54.3. статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Днем узгодження грошового зобов'язання платника податків вважається день закінчення процедури адміністративного оскарження (набрання судовим рішенням законної сили).

Своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку, згідно п. 176.1. статті 176 Податкового кодексу України є одним з обов'язків платника податків.

Контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи (п. 41.1. статті 41 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що податковий борг фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з податку на додану вартість виник на підставі:

- звітної податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2012 року № від 11.07.2012, в якій платник податків самостійно визначив суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 11082,00 грн.;

- звітної податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2012 року № від 22.10.2012, в якій платник податків самостійно визначив суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 4365,00 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 07.11.2012 про застосування штрафу за платежем податок на додану вартість у розмірі 538,73 грн.; податкового повідомлення-рішення № від 07.11.2012 про застосування штрафу за платежем податок на додану вартість у розмірі 1980,66 грн. Податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акту від 02.11.2012 №3969/17-220/НОМЕР_1 про результати документальної невиїзної перевірки, в якому встановлено порушення вимог п. 57.1 ст. 57, п. 203.1, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме: порушення термінів сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість. Вказані податкові повідомлення-рішення отримані відповідачем 14.10.2012, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- звітної податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року № від 20.12.2012, в якій платник податків самостійно визначив суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 1647,00 грн.;

- звітної податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2013 року № від 20.03.2013, в якій платник податків самостійно визначив суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 1520,00 грн.;

- звітної податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2013 року № від 19.06.2013, в якій платник податків самостійно визначив суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 1879,00 грн.;

- звітної податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2013 року № від 19.08.2013, в якій платник податків самостійно визначив суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 1753,00 грн.;

- звітної податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року № від 19.10.2013, в якій платник податків самостійно визначив суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 5743,00 грн.;

- звітної податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2013 року № від 19.11.2013, в якій платник податків самостійно визначив суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 2616,00 грн.;

- звітної податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2014 року № від 20.03.2014, в якій платник податків самостійно визначив суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 2359,00 грн.;

- уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2012 року № від 02.04.2014, в якому платник податків визначив суму податку на додану вартість у розмірі 5383,00 грн.; суму штрафу, нараховану платником у зв'язку з виправленням помилки у розмірі 161,00 грн.;

- звітної податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року № від 20.06.2014, в якій платник податків самостійно визначив суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 3885,00 грн.;

- звітної податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року № від 22.09.2014, в якій платник податків самостійно визначив суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 29300,00 грн.

Означені вище суми самостійно розрахованих податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідачем в установлені чинним законодавством терміни не сплачено.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувались, суми грошових зобов'язань за ними не сплачені.

Згідно зворотнього боку облікової картки з податку на додану вартість, заборгованість відповідача з урахуванням часткової сплати (5887,34 грн.), пені (990,20 грн.) становить: 69315 грн. 25 коп.

За змістом п.п. 14.1.175. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що у зв'язку з несплатою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в установлені строки узгодженої суми податкового зобов'язання, позивачем на адресу відповідача була направлена податкова вимога від 16.07.2014 №5368-17 на суму 27478,45 грн.

Виходячи з положень п. 95.1. ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Беручи до уваги, що відповідач, у встановлені законодавством строки, не сплатив податковий борг, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення коштів з банківських рахунків відповідача в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з банківських рахунків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід бюджету через державну податкову інспекцію у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області 69315 (шістдесят дев'ять тисяч триста п'ятнадцять) грн. 25 коп. податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 06.04.2015.