Справа № 804/9008/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"17" березня 2015 р. справа № 804/9008/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.07.2014 р. у справі № 804/9008/14

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування наказу, -

встановив:

У липні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ №520 від 16.05.2014 р. "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового законодавства за лютий 2014 року".

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.07.2014 р. в задоволені позову відмовлено повністю. Постанова мотивована тим, що доказів про надання відповіді на запит відповідача №11744/6/04-64-17-01 від 15.04.2014 р. позивач суду не надав. Також посилаючись на постанову Верховного Суду України від 24 грудня 2010 року у справі №21-25а10 суд прийшов до висновку, що оскільки податковим органом фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, тому оспорюваний наказ не є таким, що порушує права позивача.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Зокрема, позивач зазначив, що ним 17.04.2014 р. було направлено листа на запит податкового органу №11744/6/04-64-17-01 від 15.04.2014 р. із копіями первинних документів, що були витребувані відповідачем. Лист був отриманий канцелярією відповідача 17.04.2014 року, тому, на думку позивача, наказ про проведення позапланової перевірки було прийнято відповідачем не правомірно. В обґрунтування заявлених доводів позивач долучив до апеляційної скарги копію листа від 17.04.2014 року з відміткою про отримання 17.04.2014р.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про

задоволення позову.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем направлено позивачу запит "Про надання пояснень документального підтвердження" від 15.04.2014 року №11744/6/04-64-17-01 відповідно до якого позивачу запропоновано упродовж 10 днів з дня отримання листа надати пояснення та документальне підтвердження щодо здійснення господарських операцій, постачання товарів, послуг, повноти декларування податкових зобов'язань та правомірності формування податкового кредиту протягом лютого 2014р.:

- господарські договори, укладені ФОП ОСОБА_1;

- фінансово-господарські документи, що підтверджують сплату грошових коштів за вчиненим правочином - платіжні доручення, виписки банківських установ, прибуткові та видаткові касові ордери, чеки РРО та інші;

- фінансово-господарські документи, що підтверджують передачу товарів, виконання робіт (надання послуг) за вчиненим правочином - товарно-транспортні накладні, накладні, податкові накладні, рахунки-фактури, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг);

- реєстри отриманих та виданих податкових накладних.

16.05.2014 р. відповідачем було видано наказ №520 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового законодавства за лютий 2014 р.".

За результатом проведеної перевірки складено акт від 20.05.2014р. №1270/17-3/НОМЕР_1, яким виявлено порушення вимог ст.185 Податкового кодексу України в частині відсутності об'єкту оподаткування податком на додану вартість по ланцюгу постачання послуг з контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями у лютому 2014 року, а саме по ланцюгу придбання послуг за лютий 2014 року: ТОВ "Дніпропетровська логістика" на суму ПДВ 3180,00 грн., ТОВ "Спец торг Інвест" на суму ПДВ 200504,00 грн.; по ланцюгу реалізації послуг за лютий 2014 року: ТОВ "Данон" на суму ПДВ 231701,00 грн., ПП "Санта Україна" на суму ПДВ 15321,00 грн.; п.44.1, п.44.6 ст.44 з урахуванням п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України в частині ненадання до перевірки документів у повному обсязі.

Оскільки позивач не надав суду доказів надання відповіді на запит відповідача та допустив відповідача до проведення перевірки, тому, за висновком суду першої інстанції, відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 24 грудня 2010 року у справі №21-25а10, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Проте, колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Порядок отримання інформації державною податкової інспекцією за їх письмовим запитом визначено Податковим кодексом України та Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. (надалі - Порядок).

Так, відповідно до ст. 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Аналогічні положення містяться у Порядку.

Також, у п.14 Порядку вказано, що у разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов'язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту.

Відповідно п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України).

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з обставин, визначений ст. 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи,

- якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається із заперечень, наданих відповідачем суду першої інстанції, відповідач не спростовує надання позивачем відповіді на запит від 15.04.2014 року №11744/6/04-64-17-01, а лише вказує на не отримання достатніх документів та не зазначає яких саме документів, зазначених у запиті, позивачем не було надано.

Наказом відповідача №520 від 16.05.2014 р. призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового законодавства за лютий 2014 року упродовж 5 робочих днів 2014 року починаючи з 20.05.2014 року.

Як на підставу проведення перевірки в наказі №520 від 16.05.2014 р. відповідачем вказано лише посилання на положення ст.79 Податкового кодексу України, тому цей наказ, за висновком колегії суддів, є немотивованим, оскільки не містить фактичних обставин, які стали підставою для його прийняття.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що наказ відповідача №520 від 16.05.2014 р. прийнято з порушенням встановленого Податковим кодексом України порядку, що є підставою для його скасування.

Щодо посилань суду першої інстанції на постанову Верховного Суду України від 24 грудня 2010 року у справі №21-25а10, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду України від 24 грудня 2010 року у справі №21-25а10 ТОВ "Foods and Goods L.T.D." було подано заяву про перегляд рішення суду відповідно до ч.1 ст.237 КАС України у зв'язку з неоднаковим застосуванням положень статті 11-1, 11-2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", який втратив чинність на підставі Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" N 5083-VI 05.07.2012 року.

Отже, застосування судом першої інстанції висновків Верховного Суду України відповідно до постанови від 24 грудня 2010 року у справі №21-25а10 є помилковим, оскільки вони не стосуються застосування норм, які регулюють спірні правовідносини у справі №804/9008/14.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.07.2014 р. у справі № 804/9008/14 скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ №520 від 16.05.2014 р. "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового законодавства за лютий 2014 року".

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун