Справа № 338/29/15а
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Справа № 876/2123/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання відмови неправомірною, зобов'язання перерахувати та виплатити пенсію,-

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області (далі - відповідач) про визнання неправомірною відмову відповідача в перерахунку пенсії, зобов'язання зарахувати в пільговому обчисленні період роботи з 18.12.1980 року по 31.03.1986 року, з 01.04.1986 року по 03.12.1989 року, з 05.11.1990 року по 14.08.1993 року в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі та зробити перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу з моменту призначення пенсії по втраті годувальника.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2015 року позовні вимоги за період з 23.02.2010 року по 12.07.2014 року включно залишено без розгляду.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника з зарахуванням до трудового стажу періодів роботи померлого ОСОБА_2 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи ОСОБА_2 з 18.12.1980 року по 31.03.1986 року, з 01.04.1986 року по 03.12.1989 року, з 05.11.1990 року по 14.08.1993 року на пільгових умовах з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців та здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника починаючи з 13.07.2014 року.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що воно є незаконним і необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскільки за оспорюваний період роботи позивач не надав трудових договорів про роботу в районах Крайньої Півночі, тому нема підстав для зарахування стажу за вищевказаний період у кратному розмірі.

Особи, які беруть участь у справі подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду заяви у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка з 23.02.2010 року отримує пенсію по втраті годувальника - чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та за життя працював в Прикарпатському УБР і направлявся на роботу в райони Крайньої Півночі та райони прирівняні до районів Крайньої Півночі (а.с. 16-18).

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Пенсійне забезпечення громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, здійснюється згідно з Тимчасовою Угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 року.

Відповідно до ст.1 зазначеної Угоди, громадяни сторін, що домовляються, які працювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав, мають право на пенсію по старості(за віком) зокрема, чоловіки-по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року (№ 1908400-67) «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

За приписами наведеної норми пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 18.12.1980 року прийнято на роботу бурильником експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ Івано-Франківського УБР і 03.12.1989 року звільнений у зв'язку з виїздом в закордонне відрядження в Ірак. 05.11.1990 року прийнятий помічником бурильника Івано-Франківського УБР де працював до переведення 15.08.1993 року на Україну (а.с. 28-30).

Згідно уточнюючої довідки вбачається, що ОСОБА_2 працював в Івано-Франківському УБР помічником бурильника, бурильником з 18.12.1980 року по 31.03.1986 року вахтово-експедиційним методом в Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області, з 01.04.1986 року по 03.12.1989 року, з 05.11.1990 року по 14.08.1993 року в Ямало-Ненецькому автономному окрузі Тюменської області, що стверджується довідкою Прикарпатського УБР ПАТ «Укрнафта» від 23.12.2014 року №10-2160 (а.с. 6).

За час роботи в Західному Сибіру місячна та річна норма робочого часу відпрацьовувалася. Крім того, ОСОБА_2 користувався пільгами відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі, а Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_2 стаж має обчислюватись на пільгових умовах в півтораразовому розмірі за період його роботи з 18.12.1980 року по 31.03.1986 року, з 01.04.1986 року по 03.12.1989 року, з 05.11.1990 року по 14.08.1993 року оскільки з наданих суду документів вбачається та не викликає жодного сумніву, що він, працюючи в районі Крайньої Півночі користувався пільгами, передбаченими Указом Президії Верховної Ради України від 10 лютого 1960 року.

Колегія суддів відхиляє висновок відповідача про те, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, з огляду на приписи п.5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058, згідно якого пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Враховуючи, що період роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою та довідкою від 23.12.2014 року №10-2160 виданою Прикарпатським УБР ПАТ "Укрнафта", в якій зазначено про розповсюдження пільг, передбачених Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно було відмовлено позивачу у пільговому розрахунку стажу.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,207,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2015 року у справі № 338/29/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула