Справа № 2а-5222/12/1070
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2015р. м. Київ К/800/30096/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції (далі - Відділ ДВС) про визнання бездіяльності протиправною, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження ВП №33481556 від 17.07.2012 року, посилаючись на те, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для відкриття виконавчого провадження.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і ухвалити нове про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.07.2012 року державним виконавцем міського Відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вимоги управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві №Ф1914У від 11.04.2012 року про стягнення з позивача на користь управління недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 4010,30 грн.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів, з дня надходження до нього виконавчого документа, виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 26 Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Підстави для відкриття виконавчого провадження визначено ст. 19 Закону, згідно якої виконавче провадження відкривається:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Перелік виконавчих документів, які підлягають виконанню державною виконавчою службою, закріплено в ст.ст. 17, 18 Закону, зокрема, рішення органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

Отже, у разі надходження до державної виконавчої служби виконавчого документа державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, якщо він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 3 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла до 01.01.2011 року) територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Аналогічну норму закріплено в ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 01.01.2011 року, а також зазначено, що вимога територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Таким чином, вимога управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві від 11.04.2012 року №Ф- 1914У про стягнення з позивача недоїмки зі сплати єдиного внеску у сумі 4010,30 грн. є виконавчим документом.

Вимога набрала чинності 11.07.2012 р., оформлена належним чином, строк звернення цього виконавчого документу до виконання не сплинув, а отже у відповідача були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

До компетенції відповідача не належить перевірка законності прийняття рішення управлінням Пенсійного Фонду щодо визначення розміру недоїмки зі сплати єдиного внеску та направлення на адресу платника відповідної вимоги про її сплату.

Враховуючи усі обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в позові з огляду на те, що відповідач діяв в межах наданої компетенції відповідно до вимог законодавства і не порушував права та законні інтереси позивача.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують, а тому підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман