Справа № 813/8077/14
Суддя: Дем'яновський Галій Семенович
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року № 813/8077/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Дем'яновського Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Гавірко О.О.

з участю представників : позивача Чорній А.О.

розглянувши в судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» до Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкової вимоги та рішення,

встановив:

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів. у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкової вимоги та рішення.

В судовому засіданні проведено заміну відповідача і залучено до розгляду справи Самбірську об'єднану державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив даний позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився , хоча був належним чином попереджений про день розгляду справи, подав заперечення в якому просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив наступні фактичні обставини.

В період з 19.05.2014 по 22.07.2014 працівниками Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів проведена перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок», за результатами якої складено акт від 29.07.2014р. №341/28-06/39-10/35621418 «Про результати планової виїзної перевірки ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства за період 01.07.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства.

12.08.2014 року позивач подав заперечення № 137 на акт перевірки, проте такі запереченні, ДПІ взяті до уваги лише частково, на підставі чого, позивач отримав ряд податкових повідомлень-рішень, зокрема, 01.09.2014 року податкове повідомлення-рішення № від 28.08.2014 року, за яким збільшено зобов'язання за основним платежем за земельний податок з юридичних осіб на суму 15 810, 38 грн., та нараховано штрафні санкції у розмірі 9 945,19 грн., винесене Самбірською об'єднаною державною податковою інспекцією головного управління Міндоходів у Львівській області.

05 вересня 2014 року, позивачем подано скаргу № 316 від 05.09.2014 року до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників на ряд податкових повідомлень-рішень, в т.ч. і на податкове повідомлення-рішення № від 28.08.2014 року.

Судом витребувано у позивача і приєднано до матеріалів справи оригінали поштової квитанції та опису вкладення в конверт з яких вбачається , що саме 05 вересня 2015 року позивачем оскаржено податкові повідомлення-рішення ,тобто органи податкової служби були обізнані про неузгодження податкових повідомлень рішень в визначений законодавством період. Крім цього позивач самостійно повідомив відповідача про оскарження , направивши йому копію скарги від 05.09.2014 року.

17 вересня 2014 року позивачем отримано від відповідача податкову вимогу № 383-25 від 16.09.2014 року. 19 вересня 2014 року позивач відправив відповідачу лист № 331 з проханням відкликати податкову вимогу, у зв'язку із розпочатою процедурою адміністративного оскарження.

25.09.2014 року Центральним офісом винесено рішення № 17907/10/28-10-10-4-33 про залишення скарги без розгляду. Відповідно до вимог ст. 56.19 Податкового Кодексу України, передбачено, що у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті, тобто за днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

03.10.2014 року позивач звернувся із позовною заявою до Львівського окружного адміністративного суду про скасування податкових повідомлень-рішень, в т.ч. і податкового повідомлення-рішення № від 28.08.2014 року, на підставі якого було винесено податкову вимогу.

Про факт оскарження податкового повідомлення-рішення до суду позивач проінформував відповідача шляхом надіслання йому листа № 351 від 06.10.2014 року, де на підтвердження факту оскарження в судовому порядку додано копію першої сторінки позовної заяви із відміткою суду про її прийняття.

7 жовтня 2014 року Львівським окружним адміністративним судом відкрито адміністративне провадження у справі № 813/6831/14. Зокрема, 07 жовтня 2014 року Львівський окружний адміністративний суд вихідним листом № 813/6831/14/251332/14 надіслав копії ухвал про відкриття провадження в адміністративній справі та про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до розгляду усім відповідачам у тій справі, в т.ч. і відповідачу у даній справі.

Позивач вважає оскаржувану податкову вимогу незаконною, та такою що надіслана позивачу з порушенням вимог чинного законодавства України.

Зокрема, позивач посилається на те, що відповідно до вимог ст. 59.1 ПК України орган державної податкової служби надсилає (вручає) платнику податків податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки.

Відповідно до ст. 57.3 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до абз. 4 п. 56.18 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сипи.

З огляду на це, позивач посилається на те, що розпочата процедура оскарження податкового повідомлення-рішення, зокрема провадження у справі № 813/6831/14 триває, рішення , яке б набрало законної сили не має, а тому податкове повідомлення-рішення № від 28.08.2014 року, на підставі якого було винесено податкову вимогу, є неузгодженим.

Позивач вказує ,що неодноразово звертався з проханням до відповідача відкликати вимогу, а Львівський окружний адміністративний суд надіслав відповідачу копії ухвал про провадження в адміністративній справі та про закінчення підготовчого і призначення справи до розгляду, що свідчить про неузгодженість даного грошового зобов'язання, проте відповідач не відкликає податкової вимоги, то позивач вважав за необхідне звернутися до Львівського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом про скасування податкової вимоги № 383-25 від 16.09.2014 року, оскільки вона була винесена із порушенням вищезазначених норм ПК України.

Позивач також звертає увагу, що відповідачем було невірно розраховано суму пені. Зокрема пунктом 14.1.162. ПК України встановлено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки. Згідно з п. б ст. 129.1 ПК України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом. Позивач отримав податкове повідомлення-рішення 02 вересня 2014 року. Строк сплати штрафних санкцій за цим податковим повідомленням-рішенням становить 10 календарних днів, наступних за днем його отримання. Таким чином, пеня, на думку позивача, мала б нараховуватися починаючи з 12 вересня 2014 року до 16 вересня 2014 року (5 днів). Статтею 129.4 ПК України передбачено, що пеня, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу. Облікова ставка НБУ станом на день винесення податкової вимоги становила 12.5 %.

Таким чином, позивач стверджує що розрахунок за 5 днів має становити ((120%/365)Х12,5%)Х5Х25 775,57 = 52,96 гр., де

12,5 % - облікова ставка НБУ, на день виникнення заборгованості,

5 днів - строк заборгованості;

25775,57 гри. - сума заборгованості.

Також позивач зазначає ,що відповідачем було винесено рішення № 16 від 11.11.2014 року про опис майна у податкову заставу, згідно з яким, відповідачем вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності позивача. Позивач вважає це рішення протиправним. Зокрема, посилається на те, що відповідно до вимог п.1.4 Наказу Міністерства доходів і зборів України № 572 від 10.10.2013 року «Про затвердження Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів», передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до п. 14.1.175 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп. 14.1.39 ст. 14 Податкового кодексу України (далі також -ПК України) грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно визначення, наведеного в пункті 14.1.157 Податкового кодексу України, податковим повідомленням-рішенням є письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності. "

Відповідно до п 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за іх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З системного аналізу вищенаведених норм податкового законодавства вбачається, що у випадку визначення податкового зобов'язання платника податків податковим органом, такий платник податків повинен сплати нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів після отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження рішення контролюючого органу в адміністративному або в судовому порядку - протягом 10 днів після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження.

До закінчення процедури адміністративного та/або судового оскарження сума податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом, вважається неузгодженою, а відтак - не набуває статусу податкового боргу, що не дає підстав податковому органу вживати заходів по примусовому стягненню активів платника податків в рахунок погашення податкового боргу.

Зокрема, згідно статті 89 Податкового кодексу України у випадку несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, виникає право податкової застави.

Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Згідно пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Таким чином, визначальним питанням для вирішення даного спору є питання про те, чи були узгоджені станом на момент прийняття оскаржуваного Рішення про опис майна у податкову заставу , податкової вимоги ,податкові зобов»язання , які , як вбачається з вищенаведеного узгоджені не були.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те , що оспорювальна податкова вимога вважається погашеною , рішення про опис майна вважається відкликаним , оскільки законодавством не передбачено право податкового органу самостійно скасовувати свої рішення , а рішення вищестоячого органу з цього приводу відсутнє.

Тому суд вважає ,що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області № 16 від 11 листопада 2014 року про опис майна у податкову заставу.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області № 383-25 від 16 вересня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Торгова мережа «Барвінок» судові витрати в розмірі 182 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст. 7-12, 14, 69-71, 86, 94159, 160-163 ,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області

№ 16 від 11 листопада 2014 року про опис майна у податкову заставу.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області № 383-25 від 16 вересня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Торгова мережа «Барвінок» судові витрати в розмірі 182 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку та в строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.254 КАС України.

Суддя Дем'яновський Г.С.