Справа № 572/4707/14-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Березень Ю.В.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" квітня 2015 р. Справа № 572/4707/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3, Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "24" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області, Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання здійснити нарахування та виплату коштів ,

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність та зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Сарненському районі виплатити недораховані суми підвищення до пенсії на підставі ст.ст. 39, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації - щорічну допомогу у зв'язку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства та щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, посилаючись на ст. 37, 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 19 березня 2014 року по 18 вересня 2014 року та надалі, посилаючись на те, що розмір підвищень до пенсії та допомоги, які відповідачі нараховували та виплачували їй як особі, що проживає території зони радіоактивного забруднення, не відповідає розміру, встановленому зазначеним законом.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 24.12.2014 року позов задоволено частково.

Визнано противоправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_3 визначених статтями 39, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонерові, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, тобто прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 19 березня 2014 року по 2 серпня 2014 року включно.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_3 визначені статтями 39, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонерові, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, тобто прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 19 березня 2014 року по 2 серпня 2014 року включно з урахуванням проведених виплат.

Визнано противоправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_3 допомоги у зв'язку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати, за період з 19 березня 2014 року по 2 серпня 2014 року включно.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_3 допомогу у зв'язку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати, за період з 19 березня 2014 року по 2 серпня 2014 року включно із урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати постанову суду першої інстанції із ухваленням нової про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційний розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за правилами, встановленими ст. 197 КАС України.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Сарненському районі Житомирської області, віднесена до 1 категорії громадян, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи що є інвалідом 3 групи, інвалідність якого пов'язана з аварією на ЧАЕС та проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Позивач отримує виплати згідно зі ст. ст. 39, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але у меншому розмірі, ніж визначено Законом, що підтверджується відповідною довідкою.

Згідно ст.39 вищевказаного Закону громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у таких же розмірах.

Відповідно до ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплат позивачу, передбачених Законом № 796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року " Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначеною постановою, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретні розміри доплат в твердій грошовій сумі та у розмірах до прожиткового мінімуму.

Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень Закону) не було встановлено обмежень щодо застосування положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру вказаних виплат застосуванню підлягає саме ст. ст. 39, 50 Закону №796-ХІІ, а не постанова КМУ за № 1210 від 23.11.2011 року, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Проте пунктом 6 - 7 Прикінцевих положень Закону України №1622-VII від 31.07.2014 "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності з 03.08.2014 року, передбачено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відтак, дії відповідача по застосуванню постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року з 03.08.2014 року є правомірними.

Стосовно скарги позивача судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Щодо позовних вимог про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення як інваліду ІІІ групи, І категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2014 рік, згідно ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до висновків щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо виплати їй щорічної допомоги на оздоровлення як інваліду ІІІ групи, І категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2014 рік згідно ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки, відповідач провів їх виплату відповідно до чинного законодавства.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновками суду першої інстанції, так як вони не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІІ групи виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Статтею ст.48 Закону також визначено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації від 01.04.2015р. №14-33/2297 допомога, передбачена ст. 48 Закону виплачена позивачці 27.03.2014р. в сумі 90,00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, такий розмір щорічної допомоги на оздоровлення: інвалідам I і II групи - 120 гривень; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 гривень; інвалідам III групи та дітям-інвалідам - 90 гривень.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин, коли підзаконний нормативний акт суперечить Закону, обмежуючи права громадян визначені останнім, застосування зазначеної постанови не є можливе.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року за № 3-рп/2012, дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень Закону) обмеження щодо вищенаведених виплат не були встановлені.

Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року № 1622-VII, яким доповнено Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року № 719-VII пунктами 6-7, які в свою чергу встановлюють, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік - набув чинності з 03.08.2014 року.

Таким чином, у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року підлягають застосуванню норми Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без будь-яких обмежень.

Враховуючи вищенаведене, Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області, як суб'єкт владних повноважень у спірних правовідносинах має діяти у відповідності до норм чинного законодавства, відтак нарахування та виплата одноразової щорічної допомоги на оздоровлення позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів є протиправним та таким, що суперечить приписам Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На підставі викладеного, розмір нарахованих управлінням праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області доплат не відповідає кратному розміру мінімальної заробітної плати, а тому вимога про нарахування та виплату допомоги на оздоровлення в розмірах, визначених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підлягає задоволенню.

З врахуванням вищезазначеного, судове рішення у названій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового - про задоволення позову в частині зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити кошти, передбачені ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2014 рік.

Однією з позовної вимоги ОСОБА_3 було зобов'язання відповідачів нараховувати та виплачувати виплати, передбачені ст.ст. 37, 39, 48, 50, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без обмеження будь-яким строком.

Фактично позивач просив суд зобов'язати відповідача вчиняти певні дії на майбутнє.

Слід зазначити, що в судовому порядку може бути захищено лише фактично порушене право, що випливає з положення ст. 6 КАС України.

Отже вказана вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Варненському районі Рівненської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "24" грудня 2014 р. в частині відмови в нарахуванні та виплаті допомоги на оздоровлення скасувати та ухвалити нову постанову - про задоволення позову в цій частині.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області щодо невиплати ОСОБА_3 в повному обсязі щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2014 рік.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_3 щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за 2014 рік як інваліду ІІI групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області вул. Суворова, 8, м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500

4-Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації вул. Демократична, 46, м.Сарни, Сарненський район, Рівненська область,34502 - ,