Справа № 820/20932/14
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 березня 2015 р. № 820/20932/14

Харківський окружний адміністративний суд у колегіальному складі:

головуючого судді Чудних С.О., суддів: Зінченка А.В., Лук'яненко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Хмелівської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Вовненко Оксани Сергіївни Державної реєстраційної служби України, Державної реєстраційної служби України, Реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Вовненко Оксани Сергіївни Державної реєстраційної служби України за №13600910 від 05.06.2014 року щодо відмови ОСОБА_1 у реєстрації майнових прав та їх обтяжень; зобов'язати Державну реєстраційну службу України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію права та їх обтяжень, прийняту 03.06.2014 року за реєстраційним номером 6870669 щодо реєстрації права власності на нерухоме майно - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області №626/704/14-ц (провадження №2/626/319/2014 року) від 02.04.2014 року та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України; зобов'язати Реєстраційну службу Красноградського районного управління юстиції Харківської області здійснити державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1, на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області №626/704/14-ц (провадження №2/626/319/2014 року) від 02.04.2014 року.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначила, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області за нею визнано право власності на нерухоме майно у вигляді житлового будинку (А-1), прибудови (а), тамбуру (а-1), гаража (Б), літньої кухні (В), льоху (Г), вбиральні (Д) душу (Ж), огорожі (№1), хвіртки (№2), воріт (№3), огорожі (№4), вигрібної ями (Я) за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку із набранням вказаного рішення законної сили, позивач звернулась до Реєстраційної служби Красногордського районного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, державним реєстратором відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, оскільки документи, подані для проведення державної реєстрації не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. У зв'язку із викладеним, позивач вважає, що дії відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

У судове засідання позивач не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідачів у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, враховуючи заяву позивача, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 02.04.2014 року за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано право власності на нерухоме майно у вигляді житлового будинку (А-1), прибудови (а), тамбуру (а-1), гаража (Б), літньої кухні (В), льоху (Г), вбиральні (Д) душу (Ж), огорожі (№1), хвіртки (№2), воріт (№3), огорожі (№4), вигрібної ями (Я) за адресою: АДРЕСА_1.

Вказане рішення набрало законної сили 14.04.2014 року.

Як вбачається із матеріалів облікової справи №6870669, 03.06.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Реєстраційної служби Красногордського районного управління юстиції Харківської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме про реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

05.06.2014 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Вовненко Оксана Сергіївна, керуючись ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пунктами 20, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, прийняла рішення №13600910, яким відмовив у державній реєстрації права власності на житловий будинок у зв'язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме: для проведення державної реєстрації права власності на новозбудований нерухомого майна подається документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна.

Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004 року та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868.

Відповідно до положень ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Частина 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає прямий обов'язок державного реєстратора під час розгляду заяви про реєстрацію встановити відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав, поданим документам. У разі потреби реєстратор має право вимагати подання, передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Статтею 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника. Якщо заявник протягом п'яти робочих днів, після отримання письмового повідомлення виконав вимоги державного реєстратора, загальний строк розгляду заявленого права продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Відповідно до положень п.16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття. Заявник усуває обставини, що були підставою для прийняття державним реєстратором рішення про зупинення розгляду заяви, у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з моменту отримання відповідного рішення. Якщо протягом п'яти робочих днів після отримання заявником рішення про зупинення розгляду заяви до органу державної реєстрації прав, нотаріуса не надійшли документи, які підтверджують усунення в повному обсязі обставин, що були підставою для прийняття такого рішення, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Отже, з приписів вищевказаних норм права випливає, що державний реєстратор, у разі подання документів не в повному обсязі, повинен прийняти рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Державним реєстратором в порушення наведених норм законодавства, рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не приймалось.

Відносно посилання державного реєстратора, як на підставу відмови в державній реєстрації права на те, що для проведення державної реєстрації права власності на новозбудований нерухомого майна подається документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.10 п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Вичерпний перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлено частиною першою статті 24 Закону, пунктом 4 якої передбачено, що у реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, якщо подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Однак, твердження державного реєстратора, що подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, не відповідають фактичним обставинам справи, через те, що державному реєстратору було надано рішення суду, яке набрало законної сили та посвідчує за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ч.4 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За приписами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що всупереч наведеним вимогам державний реєстратор, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №1360910 від 05.06.2014 року нормам діючого законодавства, а тому воно підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №1360910 від 05.06.2014 року суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Вимоги про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень є однорідними позовними вимогами та передбачають один і той самий спосіб захисту прав позивача. Суд звертає увагу на те, що поняття скасування рішення передбачає, тим самим, визнання його протиправним. Отже щодо позовних вимог про визнання протиправним рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №1360910 від 05.06.2014 року, слід відмовити, оскільки дана позовна вимога є похідною.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області здійснити державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області від 02.04.2014 року по справі №626/704/14-ц, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

З огляду на наведену правову норму, питання здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень, а саме державна реєстрація прав та їх обтяжень, відноситься до виключної компетенції державного реєстратора.

Крім того, слід зазначити, що питання щодо проведення державну реєстрацію права та їх обтяжень розглядалось та приймалось оскаржуване рішення саме Державним реєстратором прав на нерухоме майно Вовненко Оксани Сергіївни Державної реєстраційної служби України, а не Реєстраційною службою Красноградського районного управління юстиції Харківської області, отже, вказана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що відповідно до положень наказу Міністерства юстиції України «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» №607/5 від 02.04.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №534/23066, встановлено, що у разі подання до структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру, заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права на нерухоме майно), що виникають на підставі рішень судів, що набрали законної сили, рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд вважає за необхідне зобов'язати Державну реєстраційну службу України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію права та їх обтяжень, прийняту 03.06.2014 року за реєстраційним номером 6870669 щодо реєстрації права власності на нерухоме майно - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області №626/704/14-ц (провадження №2/626/319/2014 року) від 02.04.2014 року та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з підстав викладених вище, в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Вовненко Оксани Сергіївни Державної реєстраційної служби України, Державної реєстраційної служби України, Реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Вовненко Оксани Сергіївни Державної реєстраційної служби України за №13600910 від 05.06.2014 року щодо відмови ОСОБА_1 у реєстрації майнових прав та їх обтяжень.

Зобов'язати Державну реєстраційну службу України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію права та їх обтяжень, прийняту 03.06.2014 року за реєстраційним номером 6870669 щодо реєстрації права власності на нерухоме майно - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області №626/704/14-ц (провадження №2/626/319/2014 року) від 02.04.2014 року та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 23.03.2015р.

Головуючий суддя С.О. Чудних

Суддя А.В. Зінченко

Суддя М.О. Лук'яненко