Справа № 805/17030/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2015р. м. Київ К/800/15591/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про скасування вимоги, -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - ФО-П ОСОБА_4) звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання неправомірною та скасування вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську від 01 серпня 2013 року за № Ф-785У про сплату недоїмки в загальній сумі 8658,71 грн., а також визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську від 09 серпня 2013 року за № 2306 про застосування штрафних санкцій в сумі 170 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року, позов задоволено: визнано неправомірною та скасовано вимогу Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську від 01.08.2013 року № Ф-785У про сплату недоїмки в загальній сумі 8658,71 грн.

Не погоджуючись з рішенням попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивач є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію, виданого виконавчим комітетом Краматорської міської ради Донецької області від 07 грудня 2001 року за № 0003831 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва від 06 січня 2012 року серія НОМЕР_2 ОСОБА_4 є платником єдиного податку, перебуває на спрощеній системі оподаткування (а.с. 33).

Також судом першої інстанції з'ясовано, що ОСОБА_4 з 08 жовтня 2008 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1.

01 серпня 2013 року відповідачем прийнято Вимогу № Ф-785У про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 8658,71 грн. Рішенням Управління № 2306 від 09.08.2013р. до позивача застосовані фінансові санкції у сумі 170 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що у ОСОБА_4 наявні правові підстави для звільнення її від сплати єдиного внеску згідно ч.4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 року (далі - Закон №2464) визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно ч.4 ст.4 Закону №2464 особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначене поняття «пенсія» - як, щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом та поняття «пенсіонер - особа, які відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Стаття 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлює наступні види пенсійних виплат 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 26 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_4 отримує пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною 4 статті 4 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу і в ній не встановлено ніяких застережень, зокрема, що не можуть бути звільнені від сплати єдиного внеску особи, яким призначено пенсію за віком на пільгових умовах.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, судами попередніх інстанцій вірно взято до уваги, що пенсіонер за віком - це та особа, яка перебуває на обліку у відповідному територіальному управлінні Пенсійного Фонду України та отримує пенсію за віком, незважаючи на те, що її вік менший, ніж визначений частиною першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки норми діючого пенсійного законодавства при наявності визначених законом умов, передбачають призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 цього Закону.

Тобто, під пенсіонерами за віком, указаними в частині четвертій ст.. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» необхідно розуміти всіх осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з досягненням віку і незалежно від законів, якими таке право на пенсію за віком встановлено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що фізичні особи-підприємці, які є платниками єдиного податку та є пенсіонерами за віком, не зважаючи на ту обставину, що вийшли на пенсію достроково у зв'язку з наданням їм додаткових соціальних гарантій, можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В матеріалах справи відсутні докази про добровільну реєстрацію у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, а тому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що вимога №Ф-205У від 06.06.2012 року про сплату боргу з єдиного внеску підлягає скасуванню.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про скасування вимоги, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)