Справа № 2а/0470/10042/11
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Дадим Ю.М. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2014 р. по справі за позовом Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Днепрострой" про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Днепрострой" на користь держави суму податкових зобов’язань з податку на додану вартість в розмірі 819 780 грн. 00 коп. та податку на прибуток підприємств в розмірі 1 024 725 грн. 00 коп.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2014 р. адміністративний у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду, адмінстартивний позов задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що податковий орган звернувся до суду з позовом про стягнення податкових зобов’язань визначених відповідними податковими повідомленнями – рішеннями.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, позивач не має повноважень на звернення до суду з зазначеними позовними вимогами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції

Так, матеріали справи свідчать, що предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача сум зобов'язань, визначених у зв'язку з встановленням податковим органом під час планової виїзної перевірки, реалізації позивачем квартир за ціною значно нижчою за їх балансову вартість, тобто Новомосковська ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області за підписом начальника звернулась з позовом до платника податків щодо сплати податкових зобов'язань в результаті застосування звичайних цін.

Підпунктом 20.1.38 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент звернення до суду) передбачено право органів державної податкової служби звертатися до суду щодо нарахування та сплати податкових зобов'язань, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності у результаті застосування звичайних цін.

У відповідності із п. 20.2 ст. 20 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент звернення до суду), права, передбачені, зокрема, пунктами 20.1.32-20.1.39 цієї статті, надаються головам державних податкових служб і начальникам державних податкових інспекцій та їх заступникам.

Згідно із п. 39.15 ст. 39 Податкового кодексу України, визначені із застосуванням звичайних цін база, об'єкт оподаткування та інші показники податкового обліку використовуються органами державної податкової служби для проведення розрахунку податкових зобов'язань, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності за результатами проведення перевірки.

За результатами цієї перевірки приймається відповідне податкове повідомлення-рішення. У разі, коли платник податків розпочинає процедуру оскарження цього податкового повідомлення-рішення, або несплати відповідної суми, визначеної в такому податковому повідомленні-рішенні, протягом строків, встановлених цим Кодексом, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним. Керівник органу державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду з позовом про нарахування та сплату податкових зобов'язань, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності.

Аналізуючи зазначені норми, суд першої інстанції вірно зазначив, що право органів державної податкової служби, визначене пп. 20.1.38 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, може бути реалізовано виключно як завершальний етап загальної процедури з визначення платникові податків податкового зобов'язання із застосуванням звичайних цін і лише в разі відкликання податкового повідомлення-рішення, винесеного в порядку п. 39.15 ст. 39 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим звернення керівника податкового органу з позовом щодо нарахування та сплати податкових зобов'язань, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності у результаті застосування звичайних цін окремо від порядку, врегульованого статтею 39 Податкового кодексу України, є неможливим.

Поряд із цим, судом першої інстанції також правильно зазначено, що у відповідності із пунктом 1 розділу ХІХ Податкового кодексу України, стаття 39 цього Кодексу набирає чинності з 01.01.2013, а з 01.01.2011 і до 01.01.2013 з питань регулювання порядку визначення контролюючим органом грошових зобов'язань платників податків чинними були наступні норми Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (підпункт 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України.

Реалізація обов'язку контролюючого органу щодо визначення платникові податків відповідних грошових зобов'язань відбувається шляхом вручення (надсилання) платнику податків податкового повідомлення-рішення, порядок якого визначено ст. 58 Податкового кодексу України.

З урахуванням наведених норм, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про відсутність до 01.01.2013 у податкових органів в особі їх керівників права звертатися з позовом до платника податків щодо нарахування та сплати податкових зобов'язань, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності в результаті застосування звичайних цін.

Крім того, відповідно до пункту 8 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у випадках, зазначених цим Кодексом, до вступу у дію статті 39 цього Кодексу застосовується пункт 1.20 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а тому визначення податкових зобов'язань із застосуванням звичайних цін повинно здійснюватися в загальному порядку.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності у відповідача податкового боргу не приймаються судом апеляційної інстанції та не підлягають дослідженню, оскільки підставою для звернення до суду було стягнення нарахованих позивачем податкових зобов’язань в результаті застосування звичайних цін, а не стягнення податкового боргу.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено обставини справи та надана правильна правова оцінка, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2014 р. – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.О. Круговий