Справа № 816/4834/14
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/4834/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лисака С.В.,

представника позивача - Білана В.В.,

представника відповідача - Гаспаряна С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення у частині,

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 листопада 2014 року №/2500 у частині зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 526267,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість.

Підставою прийняття оспорюваних у справі податкових повідомлень-рішень став Акт перевірки від 03 листопада 2014 року №2556/16-03-15-02-08/32686844, складений на підставі проведеної Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" (4) бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за серпень 2014 року. За результатами перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Позивач не погоджується з висновками контролюючого органу, викладеними у Акті перевірки про завищення значення рядка 24 декларації з ПДВ за серпень 2014 року на суму 526267,00 грн, вважає їх необґрунтованими та такими, що спростовуються належним виконанням сторонами умов договорів і первинними бухгалтерськими документами. Зауважує, що ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" не має заборгованості з оплати за придбані у жовтні-листопаді 2010 року, січні, квітні та липні 2011 року товарно-матеріальні цінності, а тому висновок контролюючого органу про те, що такі товари є безоплатно отриманими, не відповідає фактичним обставинам та ґрунтується на довільному тлумаченні норм Податкового кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд скасувати спірне податкове повідомлення-рішення у частині зменшення суми від'ємного значення на 526267,00 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх письмових запереченнях зазначав, що у разі, якщо залишок від'ємного значення податку попередніх податкових періодів, який сформований платником ПДВ за придбаними товарами/послугами по завершенні терміну позовної давності є неоплаченим, то такі товари вважаються безоплатно отриманими, тобто факт їх придбання відсутній. Згідно додатку 2 до декларації з ПДВ за серпень 2014 року позивач відображає у графі 5 (залишок від'ємного значення р. 24) починаючи з жовтня 2010 року. Крім того, на підставі Акту ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 30 липня 2014 року №441/22-03/38923921 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Дніпропетровський завод спеціального обладнання" Кременчуцькою ОДПІ зроблено висновок, що по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ "Дніпропетровський завод спеціального обладнання" позивачем неправомірно віднесено до складу податкового кредиту за січень 2014 року суму ПДВ у розмірі 1698,00 грн. Також, до відповідача надійшов Акт перевірки ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 31 липня 2014 року №1059/04-62-22-3/34229656 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Укрметавтоматика", згідно висновків якого контрагент позивача ТОВ "Укрметавтоматика" відсутнє за податковою адресою. Таким чином, на думку відповідача, податкові накладні від контрагента-постачальника ТОВ "Укрметавтоматика" у квітні-травні 2014 року містять невірну інформацію у частині місцезнаходження продавця, а тому, позивачем неправомірно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ 218,00 грн. Також, документами, наданими на перевірку, не підтверджено реальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ "ВП "Дебора Електро" на суму 1548,00 грн.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" зареєстроване як юридична особа Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області 25 вересня 2003 року, , свідоцтво серії А00 №683738 /том І, а.с. 22-23, 25-26, 27-28/ та перебуває на обліку у якості платника податків у Кременчуцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області з 30 вересня 2003 року, зареєстроване у якості платника ПДВ з 02 жовтня 2003 року, свідоцтво №100130517 серії НБ №138384 /том І, а.с. 24/.

У період з 21 жовтня 2014 року по 27 жовтня 2014 року Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" (4) бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за серпень 2014 року.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складено Акт від 03 листопада 2014 року №2556/16-03-15-02-08/32686844 /том І, а.с. 34-52/, у якому зафіксовано порушення вимог статті 257 Цивільного кодексу України, абзацу "а" підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено значення рядка 24 декларації з ПДВ за серпень 2014 року на суму 527041,00 грн.

На підставі Акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 18 листопада 2014 року №/2500, яким позивачеві зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 527041,00 грн /том І, а.с. 79/.

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням-рішенням у частині зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 526267,00 грн та оскаржив його до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню від 18 листопада 2014 року №/2500 у частині зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 526267,00 грн, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" до Кременчуцької ОДПІ 19 вересня 2014 року подано податкову декларацію з ПДВ за серпень 2014 року, у якій визначено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду /рядок 19/ у розмірі 563200,00 грн, залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду /рядок 22/ - 2424568,00 грн, суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку /рядок 23.1/ - 65929,00 грн, залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду /рядок 24/ - 2358639,00 грн /том І, а.с. 92-94/.

Однак, за результатами документальної позапланової виїзної перевірки відповідач дійшов висновку про завищення позивачем, окрім іншого, значення рядка 24 податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року на 527041,00 грн.

При цьому, контролюючий орган виходив з того, що перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Дніпропетровський завод спеціального обладнання", ТОВ "Укрметавтоматика", ТОВ "ВП "Дебора Електро" на суму ПДВ загалом у розмірі 3464,00 грн. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем, при розрахунку залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, неправомірно враховано суму у розмірі 523577,00 грн, що становить добуток залишку сум від'ємного значення, задекларованого ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" у жовтні 2010 року (159 323 грн), листопаді 2010 року (237 876 грн), січні 2011 року (48 990 грн), квітні 2011 року (72 843 грн), липні 2011 року ( 4545,00 грн). При цьому, контролюючий орган виходив з того, що відносно зазначених сум закінчився строк позовної давності у 1095 календарних днів, а тому, товари (послуги), за результатами придбання яких позивачем сформовано податковий кредит, є безоплатно отриманими і не можуть враховуватись при розрахунку від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на додану вартість.

Оцінивши наведені доводи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Пунктами 200.1 - 200.3 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У свою чергу, за приписами статті 198 Податкового кодексу України правомірність віднесення платником податків до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість має бути підтверджена відповідними бухгалтерськими документами, що свідчитимуть про фактичне отримання таким платником товарів (послуг), оплату їх вартості, а також наявність мети щодо використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Судом встановлено, що спірні відносини між позивачем та ТОВ "Дніпропетровський завод спеціального обладнання", ТОВ "Укрметавтоматика", ТОВ "ВП "Дебора Електро" стосувалися придбання товарів.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" у січні 2014 року придбало у ТОВ "Дніпропетровський завод спеціального обладнання" товар (пластини твердих сплавів) та отримало наступні первинні документи:

- податкові накладні від 17 січня 2014 року №7, №8 /том І, а.с. 209, 213/,

- видаткові накладні від 17 січня 2014 року №РН-0000008, №0000009 /том І, а.с. 211, 214/.

Доставка товару здійснювалась ТОВ "Нова Пошта", про що свідчить залучена до матеріалів справи копія товарно-транспортної накладної №3137 /тот І, а.с. 216/. Оплату вартості товарів проведено шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника на підставі платіжних доручень від 07 лютого 2014 року №4575 /том І, а.с. 208/ та від 22 квітня 2014 року №494 /том І, а.с. 212/.

Оприбуткування товару проведено на підставі прибуткового ордеру від 17 січня 2014 року №133 /том І, а.с. 210/.

Товар використано для власних потреб на підставі накладної-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, що відображено по рахунку 91 "Загальновиробничі витрати" /том І, а.с. 217-218/.

Крім того, позивач у квітні 2014 року на підставі договору купівлі-продажу від 05 грудня 2013 року №211013 /том І, а.с. 219-224/ придбав у ТОВ "Укрметавтоматика" товар (вимикачі), що підтверджено наступними первинними документами:

- податковими накладними від 08 квітня 2014 року №15 /том І, а.с. 227/ та від 28 квітня 2014 року №72 /томІ, а.с. 244/;

- видатковими накладними від 15 квітня 2014 року №189 /том І, а.с. 229/ та від 28 квітня 2014 року №232 /том І, а.с. 246/;

- рахунком від 26 березня 2014 року №297 /том І, а.с. 230/.

Доставку товару здійснило ТОВ "Нова Пошта", що підтверджено залученими до матеріалів справи копіями товарно-транспортних накладних №3270 /том І, а.с. 231/ та №4659 /том І, а.с. 247/.

Оплату вартості товарів проведено шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника на підставі платіжних доручень від 08 квітня 2014 року №5010 /том І, а.с. 226/ та від 06 травня 2014 року №5213 /том І, а.с. 243/ у повному обсязі.

Оприбуткування товару здійснено на підставі прибуткових ордерів від 15 квітня 2014 року №1098 /том І, а.с. 228/ від 28 квітня 2014 року №1233 /том І, а.с. 245/.

Також, позивач у червні 2014 року на підставі договору купівлі-продажу від 03 січня 2012 року №29/МТС-12 /том ІІ, а.с. 30-34/ придбав у ТОВ "ВП "Дебора Електро" товар (корпус пульта управління) та отримав наступні первинні документи, копії яких залучено до матеріалів справи:

- податкову накладну від 18 червня 2014 року №14 /том ІІ, а.с. 36/, видаткову накладну від 17 липня 2014 року №РН-17/07-2 /том ІІ, а.с. 38/,

- рахунок-фактуру від 25 квітня 2014 року №25/04-1 /том ІІ, а.с. 39/.

Доставку товару здійснено ТОВ "Нова Пошта", що підтверджено залученою до матеріалів справи копією товарно-транспортної накладної №1859 /том ІІ, а.с. 40/. Оплату вартості товарів проведено шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника на підставі платіжного доручення від 18 червня 2014 року №5605 /том ІІ, а.с. 35/.

Товар оприбутковано на підставі прибуткового ордера від 17 липня 2014 року №1971 /т.ом ІІ, а.с. 37/.

Використання придбаного товару в господарській діяльності позивача відбулось в ході реалізації контракту з компанією "TECHVAGONMASH IRELAND LIMITED" від 03 червня 2014 року №74 /том ІІ, а.с. 46-52/, що підтверджено реєстром на списання матеріалів /том ІІ, а.с. 41-45/, рахунком-фактурою від 17 вересня 2014 року №121 /том ІІ, а.с. 56/, пакувальним листом від 17 вересня 2014 року №121 /том ІІ, а.с. 60/, митною декларацією від 09 жовтня 2014 року №806010001/2014/11859 /том ІІ, а.с. 57-58/ та CMR від 09 жовтня 2014 року №325501 /том ІІ, а.с. 59/, копії яких залучено до матеріалів справи.

Дослідивши у судовому засіданні перелічені вище копії первинних документів, суд дійшов висновку, що позивач правомірно врахував при розрахунку від'ємного значення за серпень 2014 року суму ПДВ загалом у розмірі 2690 грн по господарським операціям з ТОВ "Дніпропетровський завод спеціального обладнання", ТОВ "Укрметавтоматика", ТОВ "ВП "Дебора Електро".

Суд зазначає, що допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару певні порушення податкового законодавства тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача (добросовісного платника податку) на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість постачальникам товару.

Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України, у постановах від 09 вересня 2008 року у справі №21-500во08, від 01 червня 2010 року у справі №21-573во10, від 31 січня 2011 року у справі №21-47а10, дійшла висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Так само, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 22 січня 2009 року у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) зазначив, що "… компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності." /пункт 71/.

Стосовно доводів відповідача на відсутність ТОВ "Укрметавтоматика" за податковою адресою та, як наслідок, невідповідність виписаних останнім податкових накладних від 08 квітня 2014 року №15 та від 28 квітня 2014 року №72 вимогам абзацу "ґ" пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, суд зазначає, що зазначені доводи не підтверджені жодними доказами.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про те, що спірним податковим повідомленням-рішенням безпідставно зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" за серпень 2014 року на 2690,00 грн.

Отже, податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 18 листопада 2014 року №/2500 у частині 2690,00 грн необхідно визнати протиправним та скасувати.

Щодо правомірності відображення позивачем у рядку 24 податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів (жовтень-листопад 2010 року та січень, квітень, липень 2011 року) суми у розмірі 523577,00 грн, суд зазначає наступне.

У якості підстави для зменшення значення рядка 24 податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року на 523577,00 грн контролюючий орган зазначав, що факт не врахування позивачем даної суми при розрахунку бюджетного відшкодування податку на додану вартість протягом більш ніж 1095 календарних днів свідчить про те, що відповідні товари, за господарськими операціями з придбання яких сформовано податковий кредит у даній частині, не оплачені, а оскільки законодавчо визначений термін позовної давності (три роки) минув, такі товари вважаються безоплатно отриманими.

Однак, зазначені твердження суд вважає необґрунтованими, оскільки є лише припущеннями ревізорів, що не підтверджені жодними доказами.

Водночас, суд звертає увагу на те, що позивач, на вимогу суду про витребування доказів, не надав копій первинних документів, на підставі яких ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ загалом у розмірі 523577,00 грн, що унеможливлює перевірку правомірності декларування зазначеної суми.

Разом з цим, суд враховує положення пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України, відповідно до якого заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Крім того, згідно з пунктом 200.6 статті 200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. Платник податку зберігає право на отримання бюджетного відшкодування коштами у майбутніх звітних (податкових) періодах.

Системний аналіз наведених норм Податкового кодексу України дає підстави для висновку про те, що граничний строк для подання заяви про повернення надміру сплачених податків або їх відшкодування обмежено 1095 календарними днями з моменту виникнення права на таке відшкодування.

Таким чином, платник податків може прийняти рішення про відшкодування суми податку на додану вартість з бюджету шляхом подання заяви про таке відшкодування протягом 1095 календарних днів з моменту виникнення відповідного права.

Оскільки сукупний залишок від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на додану вартість включає в себе добуток сум таких залишків попередніх звітних (податкових) періодів, що не заявлені платником до бюджетного відшкодування у відповідних періодах, суд дійшов висновку про те, що при розрахунку такого залишку платник податку має право врахувати лише ті суми, відносно яких не закінчився законодавчо визначений строк для їх відшкодування з бюджету, тобто, протягом 1095 календарних днів.

Даний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, що наведена у постанові від 06 лютого 2012 року (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 22547554).

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що при розрахунку залишку від'ємного значення (додаток 2 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року) позивач безпідставно врахував суму податку загалом у розмірі 523577,00 грн.

Як наслідок, контролюючий орган правомірно зменшив значення рядка 24 податкової декларації з ПДВ ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" за серпень 2014 року на суму 523577,00 грн.

Посилання позивача на судові рішення у справах №816/1594/14 та №816/3413/14 суд вважає необґрунтованими з огляду на різний предмет спору. Крім того, судовими рішеннями у наведених справах не встановлено преюдиційних обставин, що звільняли б сторони від доказування у межах розгляду даної справи. До того ж, у ході розгляду адміністративної справи №816/1594/14 судом не досліджувалось питання про граничний строк для врахування сум податку при розрахунку залишку від'ємного значення. Водночас, Харківським апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 04 листопада 2014 року зазначено, що такий строк не може перевищувати 1095 календарних днів.

Таким чином, у даній частині позовні вимоги є необґрунтованими, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

За викладених обставин, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

В силу пункту 21 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів звільнені від сплати судового збору, отже, сума судового збору пропорційно задоволеної частини позовних вимог з відповідача до державного бюджету стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення у частині задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 18 листопада 2014 року №/2500 у частині зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 2690,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" () до Державного бюджету України (на розрахунковий рахунок 4002, код класифікації доходів бюджету 22030001, одержувач коштів - УДКС України у м. Полтаві Полтавської області, , банк отримувача - ГУДКС України у Полтавської області, код МФО банку 831019) судовий збір у розмірі 4357,40 грн /чотири тисячі триста п'ятдесят сім гривень сорок копійок/.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2015 року.

Суддя Л.М. Петрова