Справа № 306/434/13-а, 2а-306/33/13
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 р. Справа № 7805/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 25 квітня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Стройненської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, ОСОБА_2, треті особи без самостійних позовних вимог міськрайонне управління Держкомзему у м. Свалява та Свалявському районі, про скасування рішень, визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Стройненської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, ОСОБА_2, треті особи без самостійних позовних вимог міськрайонне управління Держкомзему у м. Свалява та Свалявському районі, про скасування рішень, визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Позивач просив скасувати як незаконні рішення 25 сесії 25 скликання Стройненської сільської ради від 17.11.2009р. "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки";

скасувати рішення 26 сесії 25 скликання Стройненської сільської ради від 28.02.2010р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність 0,2039га ОСОБА_2;

скасувати Державний акт серії НОМЕР_1, виданий 17.06.2010р. ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2039га.

Посилався на те, що з 1993р. користується земельною ділянкою площею 0,03га. біля свого будинку. В 2006р. земельна ділянка передана йому у користування. У листопаді 2012р. позивачу стало відомо, що спірна земельна ділянка незаконно передана у власність ОСОБА_2, оскільки в нього, позивача, у встановленому порядку не вилучалася.

Постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 25 квітня 2013 року позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_4 строк звернення до суду.

Скасовано рішення 25 сесії 25 скликання Стройненської сільради від 17.11.2009р. "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки".

Скасовано рішення 26 сесії 25 скликання Стройненської сільради від 28.02.2010р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність 0,2039га. ОСОБА_2.

Скасовано Державний акт серії НОМЕР_1, виданий 17.06.2010р. ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2039га.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_2, який просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, не врахував, що позовні вимоги щодо скасування державного акту на право власності на земельну ділянку не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, що право власності на частину спірної ділянки йому, ОСОБА_2, належить на підставі рішення відповідача від 27.12.2001 року.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта та його представника, які апеляційну скаргу підтримали, представника позивача, яка просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню підлягає частково з таких підстав.

В справі встановлено, що рішенням 25 сесії Стройненської сільради сесії 25 скликання від 17.11.2009р. ОСОБА_2 дано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,2039 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1.

Рішенням 26 сесії Стройненської сільради сесії 25 скликання від 28.02.2010 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2039 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції встановив, що згідно рішення відповідача від 23.03.1993р. позивачу було надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 0,07га. Рішенням відповідача від 02.02.2006р. ОСОБА_4 дано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність із земель запасу сільради в урочищі "Потік" в кількості 0,03га. для ведення особистого селянського господарства. Рішенням 12 сесії Стройненської сільради сесії 25 скликання від 18.01.2008р. на підставі технічних документів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки, позивачу було передано у власність 0,10га. в урочищі "Потік" с.Черник Свалявського району.

При винесенні рішення 25 сесії Стройненської сільради сесії 25 скликання відповідачем ОСОБА_2 не було надано документів, які підтверджували розмір земельної ділянки, що перебуває у його користуванні , тому суд не зміг взяти як доказ розмір земельної ділянки, оскільки вважав, що видані з цього приводу довідки не посвідчують право користування чи власності ОСОБА_2 земельною ділянкою розміром 0,2039га., а мають лише інформативний характер.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки рішенням від 02.02.2006р. позивачу було надано у власність земельну ділянку 0,10га., в тому числі і 0,03га, спірні 0,03га земельної ділянки неправомірно надані ОСОБА_2 та включені в Державний акт, тому оскаржувані рішення Стройненської сільради від 17.11.2009р. "Про надання дозволу на збір технічної документації" та від 28.02.2010р. "Про затвердження технічної документації на земельну ділянку розміром 0,2039га», та виданий відповідно до цього Державний акт на земельну ділянку підлягають скасуванню.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Частиною першою статті 125 ЗК передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

На підставі рішення 26 сесії Стройненської сільради сесії 25 скликання від 28.02.2010 року ОСОБА_2 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, площею 0,2039 га, до якої ввійшли спірні 0,03 га земельної ділянки, який зареєстрований в управлінні Держкомзему у Свалявському районі Закарпатської області 17.06.2010 року, тобто зазначене рішення органу місцевого самоврядування, яке є актом індивідуальної дії, вичерпало свою юридичну силу після його реалізації, а саме після одержання власником земельної ділянки документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

На час звернення позивача до суду та розгляду справи єдиним власником та добросовісним набувачем цієї земельної ділянки є ОСОБА_2, який набув право власності на підставі оскаржуваного рішення відповідача та отримав державний акт від 17.06.2010 року серії НОМЕР_1, який це право посвідчує.

Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на земельну ділянку між сторонами виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси позивач повинен у способи, визначені у статтях 152 ЗК та 16 Цивільного кодексу України.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України при вирішенні подібної категорії справ ( постанова від 1.10.2013 року , р.н. в ЄДРСР 34458383).

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги, що позовні вимоги до фізичної особи ОСОБА_2 не можуть бути предметом розгляду в суді адміністративної юрисдикції.

Суд першої інстанції вирішив справу з порушенням норм процесуального права, в зв'язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі, оскільки її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 25 квітня 2013 року в справі № 306/434/13-а скасувати, провадження в справі закрити, оскільки її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський