Справа № 802/706/15-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 березня 2015 р. Справа № 802/706/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Слишинської Н.С.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Педченко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

17.03.2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3.) з адміністративним позовом до відповідача - Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (далі - ДЕІ у Вінницькій області). У позовній заяві позивач просив визнати протиправною відмову Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 11.12.2014 року № 3978/09 щодо внесення запису у трудову книжку ОСОБА_3 та зобов'язати внести у трудову книжку запис про скасування судом наказу № 177-к від 28.12.2011 року про звільнення позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2014 року у справі № 802/4697/13-а визнано незаконним та скасовано наказ № 177-к від 28.12.2011 року про звільнення ОСОБА_3, зобов'язано ДЕІ у Вінницькій області виконати вимоги ч. 2 ст. 40 КЗпП України та запропонувати йому іншу роботу в ДЕІ у Вінницькій області. На виконання постанови суду ДЕІ у Вінницькій області запропоновано йому іншу роботу, винесено наказ про призначення на посаду та внесено запис у трудову книжку про призначення його на посаду. В свою чергу, на думку позивача, відповідач неправомірно відмовив йому у внесенні в трудову книжку запису щодо скасування наказу № 177-к від 28.12.2011 року про його звільнення. При цьому ОСОБА_3 зіслався на те, що відсутність такого запису у трудовій книжці порушує його трудові права та законні інтереси.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях. При цьому пояснила, що запропонувавши та призначивши ОСОБА_3 на іншу посаду ДЕІ у Вінницькій області виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2014 року у справі № 802/4697/13-а. Водночас зазначила, що оскільки оскаржуваний наказ № 177-к від 28.12.2011 року скасований судом, а позивача призначено на іншу посаду (не поновлено на попередній), то й відсутні підстави для вчинення запису у трудову книжку про визнання недійсним попереднього запису про звільнення ОСОБА_3

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, надавши оцінку письмовим доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що наказом голови комісії з ліквідації Державної екологічної інспекції у Вінницькій області № 177-к від 28 грудня 2011 року ОСОБА_3 звільнено з посади провідного спеціаліста відділу екологічного контролю та радіаційної безпеки на державному кордоні, державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища згідно з пунктом 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Із наявної у матеріалах справи копії (а.с. 4) та оглянутого оригіналу трудової книжки ОСОБА_3 НОМЕР_1 встановлено, що вказаний наказ № 177-к від 28 грудня 2011 року став підставою для вчинення 30.12.2011 року у трудовій книжці позивача запису № 28 наступного змісту: «Звільнений із займаної посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із ліквідацією».

В подальшому, Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2014 року у справі № 802/4697/13-а визнано незаконним та скасовано наказ № 177-к від 28.12.2011 року про звільнення ОСОБА_3, а також зобов'язано ДЕІ у Вінницькій області виконати вимоги ч. 2 ст. 40 КЗпП України та запропонувати йому іншу роботу в ДЕІ у Вінницькій області.

На виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2014 року ДЕІ у Вінницькій області наказом № 145-К від 15.07.2014 року ОСОБА_3 призначено на посаду «головного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Вінницької області - держ. інспектора з охорони навколишнього природного середовища». Про вказане у трудову книжку позивача внесено 16.07.2014 року запис № 31.

Позивач звернувся до ДЕІ у Вінницькій області з проханням вчинити запис щодо скасування постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2014 року наказу № 177-к від 28.12.2011 року. При цьому звернення обґрунтовано тим, що оскільки його звільнення визнано незаконним, то для існування у трудовій книжці запису про таке звільнення відсутні правові підстави.

Листом № 3978/09 від 11.12.2014 року позивачу відмовлено у внесенні відповідного запису із посиланням на те, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2014 року відповідача зобов'язано виконати вимоги ч. 2 ст. 40 КЗпП України та запропонувати ОСОБА_3 іншу роботу в ДЕІ у Вінницькій області. Водночас, зазначено, що нормою п. 2.10 Наказу № 58 від 29.07.1993 року «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», обов'язок вчинити запис про недійсність запису про звільнення працівника існує лише у випадку поновлення працівника на попередній роботі (натомість позивача призначено на іншу посаду у зв'язку із скороченням тієї, із якої його було звільнено).

На переконання суду, вказана відмова впливає на зміст та обсяг прав та інтересів позивача, оскільки згідно ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2-4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 «Про трудові книжки працівників» передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Отже, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Тому відсутність відповідного запису у трудовій книжці може стати перешкодою для реалізації особою певних прав, які пов'язані із стажем роботи. Крім того, відсутність у трудовій книжці запису, який повинен вчинятися згідно Інструкції, може свідчити про неналежне виконання роботодавцем обов'язку по її веденню.

Визначаючись щодо правомірності оскаржуваної відмови, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як зазначалось вище, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2014 року у справі № 802/4697/13-а визнано незаконним та скасовано наказ № 177-к від 28.12.2011 року про звільнення ОСОБА_3, та зобов'язано ДЕІ у Вінницькій області виконати вимоги ч. 2 ст. 40 КЗпП України і запропонувати йому іншу роботу в ДЕІ у Вінницькій області.

Згідно ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Тобто, законодавець встановив загальне правило, в силу якого незаконно звільнений працівник підлягає поновленню на попередній роботі.

Разом з тим, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2014 року, у зв'язку із особливістю спірних правовідносин за наслідком скасування наказу № 177-к від 28.12.2011 року про звільнення позивача зобов'язано ДЕІ у Вінницькій області виконати вимоги ч. 2 ст. 40 КЗпП України та запропонувати йому іншу роботу в ДЕІ у Вінницькій області.

Зазначена особливість зумовлена тим, що новоутворена Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, яка є правонаступником прав та обов'язків ліквідованої інспекції з якої був звільнений позивач, не містила в штатних розписах на 2012 та 2013 роки посади державного екологічного інспектора (провідного спеціаліста) із якої звільнено позивача, оскільки така посада була ліквідована. Тому у зв'язку із неможливістю поновлення на попередній посаді та для повного захисту прав та інтересів позивача, суд і зобов'язав ДЕІ у Вінницькій області виконати вимоги ч. 2 ст. 40 КЗпП України та запропонувати йому іншу роботу в ДЕІ у Вінницькій області.

Згідно ст. 24 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Як зазначалось, на виконання постанови суду від 31.01.2014 року ДЕІ у Вінницькій області винесено наказ № 145-К від 15.07.2014 року про призначення ОСОБА_3 на посаду головного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Вінницької області - держ. інспектора з охорони навколишнього природного середовища». Про вказане у трудову книжку позивача 16.07.2014 року внесено запис № 31.

І в такому разі, згідно абз. 3 п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року, у разі незаконного звільнення установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі визнається недійсним запис про звільнення. (пишеться: «Запис за № таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі»).

Так, із буквального тлумачення змісту норми абз. 3 п. 2.10 Інструкції видно, що запис про визнання недійсним запису про звільнення працівника вчиняється у трудовій книжці у випадку встановлення судом факту незаконного звільнення та поновлення працівника на попередній роботі. Проте, як зазначалося вище, відновлення трудових прав незаконно звільненого ОСОБА_3 шляхом призначення його на іншу посаду, зумовлено ліквідацією посади із якої його звільнено у новоутвореній установі.

Тому, фактично згідно постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2014 року встановлено як факт незаконного звільнення позивача так і зобов'язано роботодавця запропонувати ОСОБА_3 іншу роботу в ДЕІ у Вінницькій області для повного захисту його прав та інтересів. Отже, фактично поновлення ОСОБА_3 в силу специфіки спірних правовідносин на попередній роботі і не могло відбутися, наслідком чого стало призначення його на іншу посаду.

Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про те, що юридичний факт який був підставою для вчинення запису № 28: «Звільнений із займаної посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із ліквідацією» не існує, так як наказ про звільнення позивача скасовано у судовому порядку. Тому, правові підстави для існування такого запису відсутні.

Крім того, суд звертає увагу і на те, що абз. 3 п. 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративних справах», рекомендовано судам звертати увагу, що скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Тому, скасування наказу № 177-к від 28.12.2011 року про звільнення ОСОБА_3 свідчить як про втрату ним чинності з моменту прийняття, так і про те, що такий наказ не може породжувати жодних правових наслідків та неправомірність тих наслідків, які ним вже зумовлені.

Отже, враховуючи, що вчинений у трудовій книжці позивача запис від 30.12.2011 року № 28 «Звільнений із займаної посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із ліквідацією» є наслідком наказу, який скасовано судом, то такий запис є недійсним (таким що існує без достатніх правових підстав) про що необхідно зазначити у трудовій книжці позивача шляхом внесення іншого запису.

З огляду на викладене та враховуючи той факт, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2014 року підставу для внесення у трудову книжку запису № 28 від 30.12.2011 року визнано незаконною, а також винятковий випадок щодо неможливості поновлення позивача на попередній посаді, суд доходить висновку, що відповідач діяв неправомірно, що свідчить про протиправність відмови Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 11.12.2014 року № 3978/09 щодо внесення запису у трудову книжку ОСОБА_3

Разом з тим, суд при визначенні обов'язку який слід покласти на відповідача керується п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, Затвердженої Наказом спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року. Тому відповідача слід зобов'язати внести у трудову книжку ОСОБА_3 запис наступного змісту: «Запис № 28 від 30.12.2011 року є недійсним згідно рішення суду».

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд не встановив їх понесення сторонами.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 11.12.2014 року № 3978/09 щодо внесення запису у трудову книжку ОСОБА_3.

Зобов'язати Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області внести у трудову книжку ОСОБА_3 запис наступного змісту: "Запис № 28 від 30.12.2011 року є недійсним згідно рішення суду".

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович