Справа № 807/4253/13-а
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 р. Справа № 876/5016/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2014 року у справі за позовом фермерського господарства «Джуга» до Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фермерське господарство «Джуга» (далі - ФГ «Джуга») звернулось до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (далі - ДПІ у Виноградівському районі ГУ Міндоходів у Закарпатській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.07.2011 року.

Вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, прийнятим з порушенням вимог податкового законодавства, і таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що висновок податкового органу щодо донарахування ФГ «Джуга» податку з доходів фізичних осіб є хибним, оскільки протягом періоду, який перевірений відповідачем, у ФГ «Джуга» не було найманих працівників і, відповідно, не здійснювалось нарахування заробітної плати таким працівникам, з якої слід було сплачувати податок.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.03.2014 року позов задоволений.

Відповідач оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування фактичних обставин справи і з порушенням норм матеріального права і просить постанову суду скасувати і прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що, оскільки платником податків - ФГ «Джуга» виплата (нарахування) заробітної плати документально не оформлена, але здійснювалось перерахування страхових внесків, то податок з доходів фізичних осіб був визначений контролюючим органом самостійно, виходячи з розміру фонду оплати праці, відображеного у звітності, поданій до УПФ України у Виноградівському районі Закарпатської області. Також апелянт вказує, що позивач вже оскаржував податкове повідомлення-рішення № від 15.07.2011 року і ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви ФГ «Джуга» без розгляду набрала законної сили, тому суду слід було закрити провадження у справі, а не розглядати позов по суті.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому колегія суддів відповідно до ч.1 ст. 197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що ФГ «Джуга» зареєстроване як юридична особа Виноградівською районною державною адміністрацією Закарпатської області 18.10.1991 року. Видами діяльності позивача є: вирощування винограду; вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; вирощування зерняткових і кісточкових фруктів.

З 16 червня 2011 року по 22 червня 2011 року ДПІ у Виноградівському районі ГУ Міндоходів у Закарпатській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ФГ «Джуга» з питання повноти та своєчасності сплати (перерахування) до бюджету податку з доходів фізичних осіб за період з 01.06.2008 року по 31.05.2011 року, за результатами якої складений акт № 26/1752/22100908 від 25.06.2011 року. Перевіркою встановлене порушення пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України № 889-IV від 22.05.2003 року «Про податок з доходів фізичних осіб» із змінами та доповненнями і прийняте податкове повідомлення-рішення № від 15 липня 2011 року, яким збільшена сума грошового зобов'язання за платежем «Податок з доходів найманих працівників» на суму 2157,48 гривень, в тому числі 1725,98 гривень за основним платежем та 431,50 гривень - за штрафними санкціями.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що висновок відповідача щодо нарахування ФГ «Джуга» протягом періоду, який перевірявся, податку з доходів найманих працівників є помилковим, оскільки наявність у ФГ «Джуга» найманих працівників не підтверджена жодними доказами.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 114 Господарського кодексу України фермерське господарство є формою підприємництва громадян з метою виробництва, переробки та реалізації товарної сільськогосподарської продукції. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою).

Законом України «Про фермерське господарство» встановлено, що фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім'ї, родичі, які об'єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом). Головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа.

Стаття 27 Закону України «Про фермерське господарство» регламентує трудові відносини у фермерському господарстві і встановлює, що трудові відносини у фермерському господарстві базуються на основі праці його членів. У разі виробничої потреби фермерське господарство має право залучати до роботи в ньому інших громадян за трудовим договором (контрактом). Трудові відносини членів фермерського господарства регулюються Статутом, а осіб, залучених до роботи за трудовим договором (контрактом), - законодавством України про працю. З особами, залученими до роботи у фермерському господарстві, укладається трудовий договір (контракт) у письмовій формі, в якому визначаються строк договору, умови праці і відпочинку (тривалість робочого дня, вихідні дні, щорічна оплачувана відпустка, форми оплати праці та її розміри, харчування тощо).

Як встановлено з матеріалів справи і визнається сторонами, найманих працівників у ФГ «Джуга» не було.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 22.05.2003 року «Про податок з доходів фізичних осіб», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, об'єктом оподаткування платника податку є загальний місячний оподатковуваний дохід. Пунктом 1.6. ст.1 Закону визначено, шо загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню згідно з Законом, нарахований (виплачений) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно п.4.2.1. ст.4 вищезгаданого Закону до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку, а у відповідності до пп.8.1.1. п.8.1. ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» із змінами та доповненнями, податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку 15 відсотків у відповідності до п. 7.1. ст.7. вищезазначеного Закону.

Пунктом 1.15. ст.1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» із змінами та доповненнями визначено, що податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

У відповідності до п.17.1 ст.17 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є працедавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Пунктом 2.1. ст. 2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» визначено, що платниками податку є: резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи; нерезидент, який отримує доходи з джерелом їх походження з території України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фермерське господарство не є роботодавцем для своїх членів, як і для голови, вони не укладають трудових договорів з фермерським господарством, а тому у фермерського господарства немає зобов'язань зі сплати податку з доходів членів фермерського господарства.

За таких обставин ФГ «Джуга» не може і не зобов'язане виступати податковим агентом щодо стягнення податку з доходів голови ФГ «Джуга», а громадянин ОСОБА_1 зобов'язаний самостійно сплачувати податок з отриманого доходу у відповідності до Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Висновок контролюючого органу про необхідність донарахування ФГ «Джуга» податку з доходів фізичних осіб, зроблений на підставі звітності, поданої до УПФ України у Виноградівському районі Закарпатської області, є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства і спростовується тим, що засновник ФГ «Джуга» ОСОБА_1 як громадянин для отримання пенсійного стажу самостійно сплачував страхові внески до Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, суперечать обставинам справи і не доведені апелянтом відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2014 року у справі № 807/4253/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич