Справа № 802/4442/14-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4442/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

02 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Лозінської Н.В.,

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Бойка А.М.

третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагентства у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держземагентства у Вінницькій області щодо неприйняття рішення по суті клопотання ОСОБА_2 від 18.03.2014 року по наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду з метою створення та ведення фермерського господарства орієнтовною загальною площею 97,7281 га із числа земель запасу Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області: 1. Земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1, площею 41,7762 га; 2. Земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2, площею 8,4935 га; 3. Земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_5, зона 01,квартал 003, площею 7,9 га; 4. Земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3, площею 23,5271 га; 5. Земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_4, площею 16,0313 га. Зобов'язано Головне управління Держземагентства у Вінницькій області розглянути клопотання - заяву ОСОБА_2 від 18.03.2014 року та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду з метою створення та ведення фермерського господарства орієнтовною загальною площею 97, 7281 га із числа земель запасу Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області: 1. Земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1, площею 41,7762 га; 2. Земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2, площею 8,4935 га; 3. Земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_5, зона 01,квартал 003, площею 7,9 га; 4. Земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3, площею 23,5271 га; 5. Земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_4, площею 16,0313 га.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач - Головне управління Держземагентства у Вінницькій області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на неповне з'ясування судом всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, просив скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2015 року та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

19 березня 2015 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_5 про приєднання до апеляційної скарги Головного управління Держземагентства у Вінницькій області, в якій просила скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2015 року та прийняти нову постанову.

В судовому засіданні представник відповідача (апелянта) підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив щодо її задоволення.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в заяві про приєднання до апеляційної скарги.

В судовому засіданні позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та необхідності залишення в силі постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2015 року, враховуючи наступне.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 18 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держземагенства у Вінницькій області з клопотанням про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства загальною орієнтовною площею 97, 7281 га, котрі перебувають у землях запасу Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, а саме: - земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1, площею 41, 7762 га; - земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2, площею 8,4935 га; - земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_6, зона 01, квартал 003, площею 7,9 га; - земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3, площею 23,5271 га; - земельна ділянка кадастровий помер НОМЕР_4, площею 16,0313 га.

У відповідь на клопотання позивача ГУ Держземагентства у Вінницькій області листом № 31-2-0.3-3038/2-14 від 07.04.2014 року повідомило, що в наданому клопотанні не в повній мірі зазначається інформація щодо обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. Крім того, з доданого до заяви викопіювання неможливо встановити бажане місце розташування земельної ділянки. На підставі викладеного, відповідач пропонував позивачу подати на розгляд до Головного управління Держземагенства клопотання, яке відповідає чинним нормам законодавства.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.14 Конституції України земля визнана основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із ст.1 Земельного кодексу України (ЗК України) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюється Земельним кодексом України та Законом України «Про фермерське господарство».

Частиною 1 ст.3 ЗК України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст.123 ЗК України встановлено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У такому клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення, а також додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.3 ст.123 ЗК України).

Разом з тим, з метою визначення правових, економічних та соціальних засад створення та діяльності фермерських господарств, як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян, у галузі сільського господарства України, було прийнято Закон України «Про фермерське господарство» від 19 червня 2003 року №973-IV (Закон №973), завданням якого, серед іншого, є забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України.

Згідно із ст.2 Закону України «Про фермерське господарство» відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Таким чином, з системного аналізу вищезазначених норм діючого законодавства слідує, що питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності для створення фермерських господарств безпосередньо регулюється не тільки Земельним кодексом України, але і Законом України «Про фермерське господарство».

Згідно із ч.1, 2 ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Так, порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства закріплений ст.7 Закону України «Про фермерське господарство».

Відповідно до п.1 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельних ділянок розробляється за рахунок Українського державного фонду підтримки фермерських господарств. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону (п.2 ст.7 Закону). Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності (п.3 ст.7 Закону).

У відповідності до п.7, 8 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки для ведення фермерського господарства надаються єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 подав до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області клопотання та необхідні документи, а саме: викопіювання вказаних земельних ділянок, копію відповіді відділу Держземагенства у Тульчинському районі від 07.03.2014 року № 0311 зі змісту якої слідує, що дані ділянки є вільними, копію паспорта, ідентифікаційного коду, копію трудової книги, копію диплома та копію довідки Тульчинського районного центру зайнятості.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Головне управлінням Держземагенства у Вінницькій області своїм листом № 31-2-0.3-3038/2-14 від 07.04.2014 року порушило вимоги ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, оскільки не задовольнило подане клопотання позивача та/або не надало мотивовану відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що як для заяви, так і для клопотання законодавцем не встановлена форма та зміст цих документів, тому як правило, заява чи клопотання повинні містити повні анкетні дані заявника, зазначення його добровільного волевиявлення і бажання одержати в оренду земельну ділянку, ціль використання та розмір земельної ділянки, викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що за клопотанням позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду з метою створення та ведення фермерського господарства орієнтовною загальною площею 97, 7281 га не прийнято будь-якого рішення, тобто відповідачем в порядку, передбаченому чинним законодавством, зокрема, Земельним кодексом України, не надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та не надано мотивовану відмову у його наданні, має місце бездіяльність відповідача щодо дотримання встановленої законом процедури розгляду земельних питань, а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держземагенства у Вінницькій області щодо не прийняття рішення по суті клопотання від 18.03.2014 року підлягають до задоволення.

Що стосується позовної вимоги про зобов'язання відповідача розглянути клопотання від 18.03.2014 року та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду з метою створення та ведення фермерського господарства, колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції, що вона підлягає до задоволення, оскільки наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача, а суд не може підміняти орган, дії або бездіяльність якого оскаржуються. Враховуючи ту обставину, що будь-яке рішення в частині надання дозволу позивачу на земельну ділянку не приймалось, а тому на підставі ч.2 ст.11 КАС України, належним захистом порушених прав позивача у сфері публічно-правових відносин, стало зобов'язання відповідача прийняти рішення за клопотанням позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду з метою створення та ведення фермерського господарства орієнтовною загальною площею 97, 7281 га, із числа земель запасу Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, відповідно до ст.122 Земельного кодексу України, з чим також погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та є не обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги Головного управління Держземагентства у Вінницькій області та залишення в силі постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2015 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 07 квітня 2015 року.

Головуючий /підпис/ Біла Л.М.

Судді /підпис/ Граб Л.С.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно: секретар