Справа № 826/15880/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" та Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта" звернувся до суду з позовом до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків, просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування переплати з податку на прибуток у сумі 17 186 129,00 грн. (код КБК 11021000) у сплату місячних авансових внесків з податку на прибуток (код КБК 11024000); - зобов'язати відповідача провести зарахування переплати з податку на прибуток у сумі 17 186 129, 00 грн. (код КБК 11021000) у сплату місячних авансових внесків з податку на прибуток (код КБК 11024000) до повного їх погашення відповідно до заяви позивача від 15 липня 2014 року №18-00/194/2679 шляхом внесення відповідних змін до картки особового рахунку ПАТ «Укртранснафта» (); - зобов'язати відповідача зняти з нарахування у картці особового рахунку ПАТ «Укртранснафта» пеню за несвоєчасну сплату щомісячних авансових внесків з податку на прибуток (КБК 11024000), яка станом на 01 жовтня 2014 року становить 12 846,15 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників щодо не зарахування переплати з податку на прибуток у сумі 17 186 129,00 грн. (код КБК 11021000) у сплату місячних авансових внесків з податку на прибуток (код КБК 11024000). Зобов'язано Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників провести зарахування переплати з податку на прибуток у сумі 17 186 129, 00 грн. (код КБК 11021000) у сплату місячних авансових внесків з податку на прибуток (код КБК 11024000) до повного їх погашення відповідно до заяви позивача від 15 липня 2014 року №18-00/194/2679 шляхом внесення відповідних змін до картки особового рахунку ПАТ «Укртранснафта». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта" звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та позовні вимоги в зазначеній частині задовольнити. При цьому, апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Також, відповідач - Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників задоволенню не підлягає, водночас апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Укртранснафта» перебуває на обліку як платник податків в Міжрегіональному головному управлінні Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

15 липня 2014 року ПАТ «Укртранснафта» звернулось до відповідача із заявою № 18-00/194/2679, в якій просило зарахувати переплату по податку на прибуток (код КБК 11021000) у сумі 17 186 129 грн. 00 коп., що підтверджується актом звірки розрахунків з бюджетом станом на 01 липня 2014 року, у сплату авансових внесків з податку на прибуток (код КБК 11024000).

Листом від 08 серпня 2014 року №14719/10/28-10-20-420 Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників підтвердило той факт, що станом на 15 липня 2014 року в інтегрованій картці платника податків по податку на прибуток приватних підприємств (код платежу 11021000) обліковується переплата в сумі 17 186 129 грн. 00 коп., яка утворилась за рахунок сплачених коштів ПАТ «Укртранснафта» кодом виду сплати 125 «Авансові внески, нараховані на суму дивідендів та прирівняних до них платежів», згідно платіжного доручення № 2 від 26 червня 2014 року. При цьому, відповідач просив залишити переплату з податку на прибуток приватних підприємств (код платежу 11021000) в рахунок нарахувань по декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік.

29 серпня 2014 року позивач повторно звернувся до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників із заявою, у якій просив виконати заяву Товариства від 15 липня 2014 року №18-00/194/2679, просив зарахувати переплату з податку на прибуток (КБК 11021000), що обліковується в картці особового рахунку у сплату щомісячних авансових внесків з податку на прибуток (КБК 11024000).

Листом від 18 вересня 2014 року №17014/10/28-10-20-3-20 відповідач знову запропонував ПАТ «Укртранснафта» залишити переплату з податку на прибуток в рахунок податкових зобов'язань по результатам декларування з податку на прибуток підприємства за 2014 рік.

Заява ПАТ «Укртранснафта» від 05 вересня 2014 року №18-00/230/3385 також не була задоволена, про що свідчить відповідь Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 23 вересня 2014 року №17306/10/28-20-20-3-20.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування переплати з податку на прибуток, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Пунктом 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно п. 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Пунктом 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

В силу п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на червень місяць 2014 року у ПАТ «Укртранснафта» виникла переплата з податку на прибуток, що підтверджується витягом з облікової картки платника податків (КБК 11021000), а також складеними позивачем і відповідачем актами звірки розрахунків платника з бюджетом від 08 липня 2014 року №5970-20, від 05 вересня 2014 року №8455-20 та від 05 вересня 2014 року № 8459-20.

У зв'язку з наявною переплатою, 15 липня 2014 року ПАТ «Укртранснафта» звернулось до відповідача із заявою про зарахування переплати по податку на прибуток (код КБК 11021000) у сумі 17 186 129 грн. 00 коп. у сплату авансових внесків з податку на прибуток (код КБК 11024000).

Разом з тим, листом від 08 серпня 2014 року №14719/10/28-10-20-420 відповідач просив залишити переплату з податку на прибуток приватних підприємств (код платежу 11021000) в рахунок нарахувань по декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік.

Матеріали справи свідчать, що у подальшому позивач неодноразово звертався до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників із заявам аналогічного змісту, однак вони були залишені без задоволення.

Оскільки відповідачем не було здійснено зарахування переплати з податку на прибуток (КБК 11021000), що обліковується в картці особового рахунку у сплату щомісячних авансових внесків з податку на прибуток (КБК 11024000), станом на червень місяць 2014 року у ПАТ «Укртранснафта» виникла недоїмка зі сплати щомісячних авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 1 068 409,79 грн., на яку була нарахована пеня у розмірі 12 846 грн. 15 коп.

Як вбачається з відповіді Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 08 серпня 2014 року, відповідач посилався на те, що Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» передбачено велику кількість соціально важливих програм, реалізація яких пов'язана з виконанням дохідної частин бюджету, крім того, нерівномірний рівень сплати податку на прибуток призводить до зменшення надходжень до Державного бюджету України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано обґрунтованих та мотивованих підстав із посиланням на норми Закону для відмови у задоволенні заяв ПАТ «Укртранснафта» про зарахування переплати по податку на прибуток у сплату авансових внесків з податку на прибуток.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не зарахування переплати з податку на прибуток у сумі 17 186 129,00 грн. у сплату місячних авансових внесків з податку на прибуток та наявність підстав для зобов'язання відповідача провести зарахування, згідно із заявою позивача від 15 липня 2014 року №18-00/194/2679, шляхом внесення відповідних змін до картки особового рахунку ПАТ «Укртранснафта».

Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача про те, що на момент подачі заяви про перерахування коштів за позивачем обліковувався борг з податку на додану вартість, у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання на суму 25 540 880 грн. 00 коп., згідно декларації за квітень місяць 2014 року, колегія суддів зазначає, що згідно відповідей податкового органу від 08 серпня 2014 року №14719/10/28-10-20-420, 18 вересня 2014 року №17014/10/28-10-20-3-20 та від 23 вересня 2014 року №17306/10/28-20-20-3-20 дана обставина не була підставою для відмови у перерахуванні коштів.

Крім того, під час судового розгляду справи відповідач не заперечував факт наявності у ПАТ «Укртранснафта» переплати з податку на прибуток у розмірі 17 186 129 грн. 00 коп.

З приводу позовної вимоги ПАТ «Укртранснафта» про зобов'язаня відповідача зняти з нарахування у картці особового рахунку пеню за несвоєчасну сплату щомісячних авансових внесків з податку на прибуток (КБК 11024000), яка станом на 01 жовтня 2014 року становить 12 846 грн. 15 коп., колегія суддів зазначає наступне.

Так, відмовляючи у задоволенні зазначеної позовної вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що пеня у розмірі 12 846 грн. 15 коп. нарахована 30 червня 2014 року на суму недоїмки у розмірі 17 186 129 00 грн. 00 коп. правомірно.

При цьому, дослідженням податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік колегією суддів встановлено, що в рядку 23 податкової декларації розмір місячного авансового внеску з податку на прибуток, що сплачується апаратом Товариства, визначено в сумі - 3 527 824 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 46.4 Податкового кодексу України, якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, збільшує або зменшує його податкові зобов'язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації.

У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід'ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання.

У відповідності до вимог зазначеної статті, листом від 28 лютого 2014 року № 19-00/54/707 ПАТ «Укртранснафта» повідомило відповідача, що в рядку 23 податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік авансові внески визначено згідно з абз. 4 п. 1 ст. 57 Податкового кодексу України (а.с. 93).

Разом з тим, як пояснив у суді апеляційної інстанції представник позивача, при визначенні розміру авансового внеску з податку на прибуток відповідачем не було враховано авансові внески при виплаті дивідендів, що здійснювалось відокремленими підрозділами (філіями) ПАТ «Укртранснафта», а тому визначено іншу суму - 3 791 715 грн. 00 коп.

Таким чином, колегія суддів вважає, що пеня у розмірі 12 846,15 грн. нарахована відповідачем 30 червня 2014 року на суму недоїмки у розмірі 17 186 129 грн. 00 коп. неправомірно, оскільки позивачем не було допущено порушень норм податкового законодавства.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Укртранснафта» в частині зобов'язання Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків зняти з нарахування у картці особового рахунку ПАТ «Укртранснафта» пеню за несвоєчасну сплату щомісячних авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 12 846 15 грн. 00 коп.

Аналізуючи обставини справи та норми законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників щодо не зарахування позивачу переплати з податку на прибуток у сплату місячних авансових внесків та зобов'язання відповідача провести зарахування переплати з податку на прибуток у сплату місячних авансових внесків з податку на прибуток до повного їх погашення, відповідно до заяви позивача шляхом внесення відповідних змін до картки особового рахунку ПАТ «Укртранснафта».

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укртранснафта» в частині зобов'язання Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків зняти з нарахування у картці особового рахунку ПАТ «Укртранснафта» пеню за несвоєчасну сплату щомісячних авансових внесків з податку на прибуток, яка станом на 01 жовтня 2014 року становить 12 846 грн. 15 коп., а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині з винесенням нового рішення в цій частині про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі позивача, спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права частково призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині з прийняттям нового рішення в цій частині.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2014 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків зняти з нарахування у картці особового рахунку ПАТ «Укртранснафта» пеню за несвоєчасну сплату щомісячних авансових внесків з податку на прибуток (КБК 11024000), яка станом на 01 жовтня 2014 року становить 12 846 грн. 15 коп. та прийняти в цій частині нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків зняти з нарахування у картці особового рахунку Публічному акціонерному товариству «Укртранснафта» () пеню за несвоєчасну сплату щомісячних авансових внесків з податку на прибуток (КБК 11024000), яка станом на 01 жовтня 2014 року становить 12 846 грн. 15 коп.

В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст постанови виготовлено 31.03.2015 року.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.