Справа № 263/1715/14-а
Суддя: Ікорська Є. С.
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/1715/14а
Провадження №2а/263/127/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2015року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя в особі судді Ікорської Є.С., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2015 року з Вищого адміністративного суду України до суду повернувся позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивачка посилається на те, що вона має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн. Але така сума не відповідає чинному законодавству, оскільки щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до положення ст. 15 ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" їй мали б виплатити у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Позивачка зверталася з заявою до УПСЗН з проханням про проведення перерахування допомоги, однак їй було відмовлено. Тому вважає, що відповідач не вірно нарахував та виплачував їй вказану допомогу, оскільки розмір допомоги не відповідає встановленому прожитковому мінімуму на дитину віком до 6 років, як це встановлено Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Просить визнати такі дії відповідача неправомірними та зобов'язати провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною відповідно до положень закону з 01.03.2014 року по 13 лютого 2016 року; стягнути з відповідача на її користь недоплачену допомогу по догляду за дитиною за період з 28.05.2013 року по 28.02.2014 року у сумі 7870 грн., крім того судовий збір у сумі 182 грн. 70 коп. стягнути на її користь з відповідача.

Позивачка до залу судового засідання не з'явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Зазначила, що відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України УПСЗН є головним розпорядником бюджетних коштів, з огляду на це УПСЗН не має права виплачувати більше, ніж передбачено Законом України про Державний бюджет на відповідний рік. Згідно зі ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України. Відповідно до п.5 ст.51 Бюджетного кодексу України,розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють витрати тільки межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Будь-які зобов'язання, прийняті без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом і законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», покриття витрат на виплату державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюється за рахунок Державного бюджету у вигляді субвенцій у місцеві бюджети, отже розмір зазначеної допомоги встановлюється Законом України про державний бюджет на відповідний рік. Одночасно просила суд застосувати строк позовної давності у відповідності з вимогами ст.100 КАС України.

У зв'язку з тим, що обидві сторони заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України справу розглянув в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Маріуполі ради та отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як особа, що не застрахована у системі загальнообов'язкового страхування з 26.02.2013р.

Позивачка звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради стосовно перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. На вищевказану заяву відповідач надав відповідь від 05.02.2014 року, в якій повідомив, що позивачці згідно зі ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та п. 22 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130,00 грн.. Допомога виплачується у розмірі 130, 00 грн.. Управління праці не має законних підстав провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною до 3-х річного віку. (а.с. 14).

Вказані дії суд вважає такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (далі - Закон № 2811-XII), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України від 18 січня 2001 року № 2240-III "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" (далі - Закон № 2240-III), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону № 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-XII та Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-XII його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III було виключено статті 40 - 44.

Конституційний Суд України Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40 - 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу III Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-XII.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 року № 835-VI "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про Державний бюджет України на 2010 рік" (далі по тексту - Закон № 2154-VI) передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-III призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону № 2811-XII (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 46 Закону № 835 та статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону № 2240-III на виконання статті 46 Закону № 835 та статті 45 Закону № 2154-VI Кабінетом Міністрів України не визначалися.

Законом України "Про Державний бюджет на 2012 рік", Законом України "Про Державний бюджет на 2013 рік", не встановлювався інший, ніж у Законі № 2240-ІІІ розмір допомоги, а положення Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 року було затверджено саме на виконання Закону № 2811-ХІІ, тому застосовувати зазначену Постанову КМУ до особи, яка застрахована в системі загальнообов'язкового страхування неможливо, оскільки на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному випадку поширюються норми спеціального Закону № 2240-ІІІ, а саме ст. 43, згідно якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, відповідач, виплачуючи позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми", діяв неправомірно та з порушенням вимог законодавства.

При застосуванні норм матеріального права у даних правовідносинах суд враховує позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 25 грудня 2012 року в справі №21-410а12.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Зазначені вище обставини спростовують доводи відповідача, викладені у запереченнях проти позову та дають суду підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов'язання здійснити перерахунок допомоги по догляду за дитиною за період з 24.08.2013 року по день винесення рішення

На підставі положень ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Позивачка при подачі позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 182 грн. 70 коп. Оскільки відповідач відноситься до органів місцевого самоврядування на підставі положень ст.ст. 11, 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", тому з місцевого бюджету Пролетарського району на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 182,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46, 152 Конституції України, ст.ст.2, 8, 9, 10, 11,12, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради щодо відмови в перерахунку і виплаті ОСОБА_1 щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленому законом, прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, з 25.08.2013 року по 03.04.2015 року.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії за період, з 24.03.2014року по 03.04.2015 року включно з урахуванням сплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 182 гривні 70 копійок.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.С.Ікорська