Справа № 804/15/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2015 р. Справа № 804/15/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Коренева А.О.,
при секретарі судового засідання - Литвин Ю.Ю.,
представника позивача - Хозяїнова В.В.,
представника відповідача - не з'явився,
Відповідач, ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровської області, проти задоволення позову заперечував. Мотиви незгоди зводяться до того, що у контрагентів позивача - ПП «Арма-Буд», ТОВ «Скай-Девелопмент», ТОВ «Стоун Девелопмент», ТОВ «Кепітал Хауз», ПП «Будінвестсервіс», ТОВ «Сенс Груп», ПП «Пластпромбізнес», ТОВ «Блокбудсіті», ТОВ «БК Монолоітбуд», ТОВ «Інтерстройсервіс», ТОВ «БК Консул» відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, а тому операції ПП «Арма-Буд», ТОВ «Скай-Девелопмент», ТОВ «Стоун Девелопмент», ТОВ «Кепітал Хауз», ПП «Будінвестсервіс», ТОВ «Сенс Груп», ПП «Пластпромбізнес», ТОВ «Блокбудсіті», ТОВ «БК Монолоітбуд», ТОВ «Інтерстройсервіс», ТОВ «БК Консул» не є господарською діяльністю підприємства, в розумінні ПКУ, а позивач здійснював діяльність спрямовану на проведення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам. Враховуючи те, що в ході перевірки встановлено відсутність поставок товарів (робіт, послуг) по ланцюгу постачання від платників податків ПП «Арма-Буд», ТОВ «Скай- Девелопмент», ТОВ «Стоун Девелопмент», ТОВ «Кепітал Хауз», ПП «Будінвестсервіс», ТОВ «Сенс Груп», ПП «Пластпромбізнес» до позивача за 01.07.2012 р. по 31.12.2013 р., то відповідно відсутні поставки товарів (робіт, послуг) від позивача до контрагентів-покупців, а кошти, отримані від останніх є безповоротною фінансовою допомогою позивача, неврахування чого призвело до заниження позивачем податку на прибуток всього в сумі 4 363 891 грн. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволені позову, навівши доводи, викладені в акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване рішення, та в письмових запереченнях (том 1 а.с.121-125).
Вивчивши доводи позову та заперечень, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд при винесені постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Підставою для означених висновків слугували судження перевіряючих осіб контролюючого органу про відсутність поставок товарів (робіт, послуг) по ланцюгу постачання від платників податків ПП «Арма-Буд», ТОВ «Скай-Девелопмент», ТОВ «Стоун Девелопмент», TOB «Кепітал Хауз», ПП «будінвестсервіс», ТОВ «Сенс Груп», ПП «Пластпромбізнес» до позивача за 01.07.12 по 31.12.13, та, відповідно, відсутність поставок товарів (робіт, послуг) від позивача до контрагентів - покупців, а тому кошти, які надійшли від покупців по ланцюгу постачання послуг - ТОВ «АТБ-Інвест», ТОВ «АТБ-торгстрой», ТОВ «Рітейл-Девелопмент», ТОВ «»АТБ-Маркет» є безповоротною фінансовою допомогою (а.с.72, аркуш акту - 62). Перевіркою встановлена відсутність правочинів між платниками податків - ПП «Арма-Буд», ТОВ «Скай-Девелопмент», ТОВ «Стоун Девелопмент», TOB «Кепітал Хауз», ПП «Будінвестсервіс», ТОВ «Сенс Груп», ПП «Пластпромбізнес» та позивачем, як таких, що спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (а.с.70, аркуш акту - 60).
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі таких висновків спірного акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Судовим розглядом справи встановлено, сторонами визнано, що сума грошового зобов'язання, визначена спірним рішенням, визначена ДПІ внаслідок віднесення податковим органом до безповоротної фінансової допомоги суми коштів, отриманих позивачем від покупців - ТОВ «АТБ-Інвест», ТОВ «АТБ-торгстрой», ТОВ «Рітейл-Девелопмент», ТОВ «АТБ-Маркет» за реалізацію товарів/послуг, адже такі послуги отримані позивачем від контрагентів-продавців - ПП «Арма-Буд», ТОВ «Скай-Девелопмент», ТОВ «Стоун Девелопмент», TOB «Кепітал Хауз», ПП «будінвестсервіс», ТОВ «Сенс Груп», ПП «Пластпромбізнес», правочини між якими з поставки товарів/послуг, на думку ДПІ, відсутні, адже не спрямовані на реальне настання правових наслідків, саме тому відповідач вважає, що позивач порушив пп.14.1.36, 14.1.231 п.14.1. ст.14, ст.134, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 ПКУ.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами-продавцями та отримання від останніх товарів/послуг, які в подальшому були реалізовані позивачем контрагентам - покупцям - ТОВ «АТБ-Інвест», ТОВ «АТБ-торгстрой», ТОВ «Рітейл-Девелопмент», ТОВ «АТБ-Маркет», факт отримання коштів від яких відповідачем не заперечується, позивачем надані до суду відповідні первинні документи, які також були надані ним і відповідачу під час перевірки.
Так, на підтвердження виконання умов договору № 20/09-1 від 20.09.2013, укладеного між позивачем та ТОВ "СКАЙ-ДЕВЕЛОПМЕНТ" про надання послуги з будівельно - монтажних робіт на загальну суму 5 394 699 грн., в т.ч. ПДВ 899 116 грн., позивачем надані копії договору підряду на будівництво від 07.05.2013 р. №07/06-1 з додатковими угодами №№1,2,3; копії податкових накладних, копії актів виконаних будівельних робіт форма КБ-2в з довідками про вартість виконаних будівельних робіт /і витрати/ за період червень-серпень 2014 р. Суд зазначає, що відповідно до наданих первинних документів будівельно - монтажні роботи виконувались з матеріалу виконавця та ним доставлявся.
На підтвердження виконання умов договору № 20/09-1 від 20.09.2013, укладедного між позивачем та ТОВ "СТОУН-ДЕВЕЛОПМЕНТ" про надання послуги з будівельно - монтажних робіт на загальну суму 3 349 999 грн., в т.ч. ПДВ 558 333 грн., позивачем надано: копію договору підряду на будівництво від 20.09.2013 р. №20/09-1 з додатковими угодами №№1,2,3; копії податкових накладних, копії актів виконаних будівельних робіт форма КБ-2в з довідками про вартість виконаних будівельних робіт /і витрати/ за період жовтень-грудень 2014 р. Суд зазначає, що відповідно до наданих первинних документів будівельно - монтажні роботи виконувались з матеріалу виконавця та ним доставлявся.
На підтвердження виконання умов договору на виконання будівельно-монтажних робіт від 15.05.2013 р. №15/05-1, укладеного між позивачем та ПП "АРМА-БУД" про надання послуги з будівельно - монтажних робіт на загальну суму 6 919 999 грн., позивачем надано: копію договору підряду від 15.05.2013 р. №15/05-1 з договірною ціною та додатковими угодами №№1,2; копії податкових накладних, а також рішення господарського суду Донецької області від 16.01.2014 р. по справі №905/8165/13 з наказом від 06.02.14 по справі №905/8165/13. Відповідні копії акту виконаних будівельних робіт форма КБ-2в та довідка про вартість виконаних будівельних робіт /і витрати/ за червень 2013 р. долучаються до даних пояснень. Суд зазначає, що відповідно до наданих первинних документів будівельно - монтажні роботи виконувались з матеріалу виконавця та ним доставлявся.
На підтвердження виконання умов договору підряду на будівництво від 05.10.2013 р. №05/11-1, укладеного між позивачем та ТОВ "КЕПІТАЛ ХАУЗ" про надання послуги з будівельно - монтажних робіт на загальну суму 1 746 000 грн. в т.ч. ПДВ 539 667 грн., позивачем надано: копію договору підряду на будівництво від 05.10.13 №05/11-1; копії податкових накладних, копії актів виконаних будівельних робіт форма КБ-2в з довідками про вартість виконаних будівельних робіт /і витрати/ за період грудень 2014 р. Відповідно до первинних документів будівельно - монтажні роботи виконувались з матеріалу виконавця та ним транспортувався.
На підтвердження виконання умов договору будівельного підряду від 24.05.2012 р. №24-05/2012, укладеного між позивачем та ПП «Будінвестсервіс» про надання послуги з будівельно - монтажних робіт на загальну суму 940362 грн., позивачем надано: копію договору будівельного підряду від 24.05.2012 р. №24-05/2012; копії податкових накладних, копії актів виконаних будівельних робіт форма КБ-2в з довідками про вартість виконаних будівельних робіт /і витрати/ за період грудень 2014 р. Відповідно до первинних документів будівельно - монтажні роботи виконувались з матеріалу Виконавця та ним транспортувався.
На підтвердження виконання умов договору підрядних робіт від 09.04.2013 р. №11/04-1, укладеного між позивачем та ТОВ «Сенс Груп» про надання послуги з будівельно - монтажних робіт на загальну суму 840 150 грн., в т.ч. ПДВ 140025 грн., позивачем надано: копію договору підрядних робіт від 09.04.2013 р. №11/04-1 з додатковими угодами №№1,2,3,4,5,6; копії податкових накладних, копії актів виконаних будівельних робіт форма КБ-2в з довідками про вартість виконаних будівельних робіт /і витрати/ за періоди липень-серпень 2012 р., квітень 2013 р. Відповідно до первинних документів будівельно - монтажні роботи виконувались з матеріалу виконавця та ним транспортувався.
На підтвердження виконання умов договору на виконання будівельних робіт від 21.03.2013 р. №210313 та договору на виконання будівельних робіт від 21.11.2013 р. №210313, укладеного між позивачем та ТОВ «БК «Консул» про надання послуги з будівельно - монтажних робіт на загальну суму 1 277 289 грн. в т.ч. ПДВ 212 882 грн., позивачем надано: копії договору на виконання будівельних робіт від 21.03.2013 р. №210313 з додатками №№1,2,3, договору на виконання будівельних робіт від 21.11.2013 р. №210313; копії податкових накладних, копії акту виконаних будівельних робіт форма КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт /і витрати/ за період лютий 2014 р. Відповідно до первинних документів будівельно - монтажні роботи виконувались з матеріалу виконавця та ним транспортувався.
На підтвердження виконання умов договорів субпідряду від 25.06.2012 р. №25/06, від 09.10.2012 р. №09-10/12, №20-02/13, від 28.03.2013 р. №28-03/13, укладених між позивачем та ТОВ «ПП Інтерстройсервіс» про надання послуги з будівельно - монтажних робіт на загальну суму 1 571 649 грн. в т.ч. ПДВ 261 942 грн., позивачем надано: копії договорів субпідряду від 25.06.2012 р. №25/06 з додатковою угодою, від 09.10.2012 р. №09-10/12, від 20.02.2013 р. №20-02/13, від 28.03.2013 р. №28-03/13; копії податкових накладних, копії актів виконаних будівельних робіт форма КБ-2в з довідками про вартість виконаних будівельних робіт /і витрати/ за періоди жовтень 2012 р., липень 2013р. Відповідно до первинних документів будівельно - монтажні роботи виконувались з матеріалу виконавця та ним транспортувався.
На підтвердження виконання умов договору підряду на будівництво від 01.04.2013 р. №01/04-1., укладеного між позивачем та ТОВ «Блокбудсіті» про надання послуги з будівельно - монтажних робіт на загальну суму 2 925 500 грн. в т.ч. ПДВ 487 583 грн., позивачем надано: копію договору підряду на будівництво від 01.04.2013 р. №01/04-1 з додатковими угодами №№1,2,3; копії податкових накладних, копії актів виконаних будівельних робіт форма КБ-2в з довідками про вартість виконаних будівельних робіт /і витрати/ за періоди квітень-травень 2013 р. Відповідно до первинних документів будівельно - монтажні роботи виконувались з матеріалу виконавця та ним транспортувався.
На підтвердження виконання умов договору підряду на будівництво від 05.07.2013 р. №05/07-13, укладеного між позивачем та ТОВ «БК Монолітбуд» про надання послуги з будівельно - монтажних робіт на загальну суму 2 016 000 грн. в т.ч. ПДВ 336 000 грн., позивачем надано: копію договору підряду на будівництво від 05.07.13 №05/07-13; копії податкових накладних, копії актів виконаних будівельних робіт форма КБ-3 з довідками про вартість виконаних робіт (і витрат) за періоди серпень-вересень 2013р. Відповідно до первинних документів будівельно - монтажні роботи виконувались з матеріалу виконавця та ним транспортувався.
Факт оплата позивачем отриманих товарів/послуг від наведених вище контрагентів-продавців підтверджується платіжними дорученням, копії яких наявні в матеріалах справи, та не заперечується відповідачем.
Розв'язуючи спір, суд зважує на наступне. Відповідно до пп.14.1.36. п. 14.1 ст.14 ПКУ господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами; розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (пп.14.1.231).
За змістом п. 22.1. ст. 22 ПК України, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.
Згідно зі ст.134 ПКУ у цьому розділі об'єктом оподаткування є: - прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; - дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.
Положеннями пп.135.5.4 п.135.5. ст.135 ПКУ визначено, що інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи. Суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом (п.137.10 ст.137 ПКУ).
Приписами ст.138 ПКУ визначено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу; витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, пов'язані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом.
Судовим оглядом наведених вище первинних документів, що виступили підставою внесення відповідних записів до документів бухгалтерського та податкового обліку, встановлена їх відповідність вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме, містять назву документа, дату і місце складання, назви підприємств, від імені яких складено документи, відомості про зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, особисті підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Платіжні доручення, копії яких наявні в матеріалах справи, підтверджують факт оплати позивачем товарів/послуг, отриманих від ПП «Арма-Буд», ТОВ «Скай-Девелопмент», ТОВ «Стоун Девелопмент», TOB «Кепітал Хауз», ПП «будінвестсервіс», ТОВ «Сенс Груп», ПП «Пластпромбізнес». Відповідачем ані в ході розгляду справи, ані в акті перевірки не наведено чітких та змістовних доводів з приводу невідповідність наданих первинних документів вимогам вказаного закону. Доказів визнання контрагентів - продавців позивача банкрутами та припинення ними господарської діяльності саме в період здійснення спірних господарських операцій відповідачем до суду на надано, про існування таких доказів не зазначено, судом на виконання вимог ст.11 КАС України таких фактів не виявлено.
Відповідно до ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, -якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Відсутність у контрагентів працюючих осіб та основних фондів не позбавляють таких суб'єктів господарювання права залучати при виконанні своєї господарської діяльності інших осіб та обладнання на підставі цивільно-правових договорів, що не суперечить нормам цивільного та господарського законодавства.
Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що події отримання позивачем товарів/послуг від контрагентів-продавців - ПП «Арма-Буд», ТОВ «Скай-Девелопмент», ТОВ «Стоун Девелопмент», TOB «Кепітал Хауз», ПП «будінвестсервіс», ТОВ «Сенс Груп», ПП «Пластпромбізнес». ТОВ «Блокбудсіті», ТОВ «БК Монолітбуд», ТОВ «Інтерстройсервіс», ТОВ «БК Консул» у спірних періодах, оплати таких товарів та їх використання у власній господарській діяльності оформлені первинними документами, наведеними вище, копії яких наявні в матеріалах справи, що містять обов'язкові реквізити, визначені ч. 2. ст. 9 Закону № 996-XIV, а відтак є належними доказами реальності спірних господарських операцій та наявності у позивача права на формування витрат за такими взаємовідносинами.
Суд звертає увагу на той факт, що відповідачем не заперечується правомірність формування позивачем валових витрат за спірними господарським операціями. Так, відповідно до п.3.1.2 Акту перевірки (а.с.73) за період з 01.07.12 по 31.12.13 позивачем задекларовано витрати, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування у сумі 139 987 598 грн., перевіркою повноти визначення яких не встановлено їх завищення або заниження. Наведені положення акту перевірки дають підстави для висновку, що позиція ДПІ, викладена в наведеному пункті, не узгоджується з позицією ДПІ, викладеною в п.3.1.1 Акту перевірки щодо відсутності факту поставки товару від ПП «Арма-Буд», ТОВ «Скай-Девелопмент», ТОВ «Стоун Девелопмент», TOB «Кепітал Хауз», ПП «будінвестсервіс», ТОВ «Сенс Груп», ПП «Пластпромбізнес». ТОВ «Блокбудсіті», ТОВ «БК Монолітбуд», ТОВ «Інтерстройсервіс», ТОВ «БК Консул» до ПРАТ «Енергопромбуд», тобто відсутності об'єкту оподаткування.
Посилання відповідача на висновки актів перевірки відносно контрагентів - продавців позивача щодо безтоварності операцій по ланцюгу постачання товару, нереальності здійснення операцій по ланцюгу постачання, а також на дані інформаційних ресурсів податкових органів, суд не бере до уваги з огляду на наступне.
Податковий кодекс України не ставить право платника податків на формуванні витрат та віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Також суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податків. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника ПДВ, яка відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.
Саме така правова позиція викладена Європейським Судом з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).
Також суд відмічає, що згідно з ч.1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності). Єдиною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом, саме законом, а не актами, в тому числі актами перевірок податкових органів, які б факти в таких актах не були відображені. Отже вказані в Актах перевірок щодо контрагентів позивача висновки є суто суб'єктивною думкою посадових осіб ДПІ, що проводили такі перевірки.
З приводу доводів відповідача про відсутність контрагентів - продавців позивача за місцем обліку, штатної чисельності працюючих, відсутності на підприємстві будь-яких основних фондів, суд зазначає наступне. ДПІ не доведений факт відсутності таких підприємств за місцем обліку на дату вчинення спірних операцій із позивачем. Також суд зважує, що зазначаючи про відсутність факту реального здійснення господарської діяльності з такими контрагентами, податковим органом не враховано, що правочини, які вчинені без наміру створення правових наслідків, що обумовлені ними, визначаються законом як фіктивні (ст.234 ЦК України). Недійсність фіктивних правочинів, тобто встановлення факту відсутності наміру створити правові насідки, а отже реально здійснити господарську діяльність, визначається тільки судом. Рішення суду про визнання правочинів між позивачем та його контрагентом недійсними ДПІ до суду не надано.
Враховуючи все викладене, суд констатує, що факт поставки позивачу товарів/послуг контрагентами-продавцями ПП «Арма-Буд», ТОВ «Скай-Девелопмент», ТОВ «Стоун Девелопмент», TOB «Кепітал Хауз», ПП «будінвестсервіс», ТОВ «Сенс Груп», ПП «Пластпромбізнес». ТОВ «Блокбудсіті», ТОВ «БК Монолітбуд», ТОВ «Інтерстройсервіс», ТОВ «БК Консул» підтверджується наявними в матеріалах справи первинним документами, які оформлені відповідно до вимог чинного законодавства України і містять усі необхідні реквізити.
Зважуючи на те, що єдиною підставою для висновків щодо відсутності поставки товарів/послуг позивачем контрагентам-покупцям слугували судження податкового органу про відсутність поставок товарів/послуг позивачу від контрагентів - продавців, які не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, визнання ДПІ коштів, які надійшли позивачу від покупців - ТОВ «АТБ-Інвест», ТОВ «АТБ-торгстрой», ТОВ «Рітейл-Девелопмент», ТОВ «АТБ-Маркет», в розмірі 17 981 425, в т.ч. за 3 кв.2012р. -и1 083 635 грн., за 4 кв.2012 р. - 362 083 грн., за 2013 р. - 16 535 707 грн., безповоротною фінансовою допомогою - є неправомірним та безпідставним.
На підставі викладеного суд зазначає, що висновки Акту перевірки від 12.09.14, які стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, не підтверджуються належними та допустимими доказами, спростовуються фактичними обставинами справи та наведеними нормами права. Позиція податкового органу спростована позивачем в ході розгляду справи та не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.94 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, визначеними ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 06.04.15.

Суддя А.О. Коренев