Справа № 808/8633/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

06 березня 2015 року (15 год. 45 хв.) Справа № 808/8633/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Мащенко Д.В.,

представника позивача - Татаренка А.М.,

представників третьої особи Приватне підприємство «Фірма «Стиль» - Волкова Г.М., Попової К.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» до Державного реєстратора реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області Левченко Антоніни Миколаївни, Реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, треті особи - Приватне підприємство «Фірма «Стиль», Комунальне підприємство «Енергодарське бюро технічної інвентаризації», про визнання нечинним рішення.

02.12.2014 засобами поштового зв'язку до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового зв'язку надійшов адміністративний позов Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (далі - позивач) до Державного реєстратора реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області Левченко Антоніни Миколаївни (далі - відповідач 1), в якому позивач просить: визнати нечинним рішення відповідача про державну реєстрацію прав власності №13290798 від 24.05.2014.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення порушує його права, є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Зазначив, що за третьою особою ПП «Фірма «Стиль» зареєстровано право власності лише на адміністративно-побутовий комплекс з гаражем, а право власності на залізничну колію 235 метрів погонних не реєструвалось. Відповідачем було неправомірно прийняте оскаржуване рішення, оскільки зареєстроване майно ПП «Фірма «Стиль» не належить. Зазначив, що відповідач повинен був відмовити у реєстрації прав власності, а тому просив позов задовольнити у повному обсязі.

Через невідповідність вимогам ст. 106 КАС України, ухвалою від 03.12.2014 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову до 15.01.2015.

У визначений судом строк позивач усунув недоліки позову.

Ухвалою від 19.01.2015 провадження у справі було відкрите, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне підприємство «Фірма «Стиль», судове засідання призначене на 03.02.2015.

У судове засідання 03.02.2015 представники осіб, які беруть участь у справі, не прибули.

Ухвалами від 03.02.2015 до участі в справі в якості співвідповідача було залучено - Реєстраційну службу Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області (далі - відповідач 2), в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Комунальне підприємство «Енергодарське бюро технічної інвентаризації».

Ухвалою від 03.02.2015, за клопотанням позивача, провадження у справі було зупинено до 25.02.2015.

Ухвалою від 25.02.2015 провадження у справі було поновлено, судове засідання призначене на 25.02.2015.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 06.03.2015.

У судове засідання, призначене на 06.03.2015, представники відповідачів та третьої особи - КП «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» не прибули.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник третьої особи - ПП «Фірма «Стиль» заперечив проти задоволення вимог позивача з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову.

У судовому засіданні 06.03.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2014 ПП «Фірма «Стиль» була подана заяву відповідачу 1 №6717969 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. До зазначеної заяви ПП «Фірма «Стиль» було додано:

- Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.11.2011, видане Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради;

- Витяг про державну реєстрацію прав №32505219 від 15.12.2011, виданий КП «Енергодарське БТІ» ЕМР;

- Технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

На підставі зазначеної заяви та поданих документів, відповідачем було прийняте рішення від 24.05.2014 №13290798 про державну реєстрацію права власності, відповідно до якого за ПП «Фірма «Стиль» було зареєстроване право власності на об'єкт нерухомого майна - адміністративно-побутовий корпус з гаражем, що розташований за адресою: м. Енергодар, вул. Промислова, 41.

Вважаючи зазначене рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон №1952).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Закону №1952 державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно із абз. 1 ч. 5 ст. 3 Закону №1952 державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Відповідно до ст. 2 Закону №1952 нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно ч. 7 ст. 3 Закону №1952 державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №1952 обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону №1952 у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону №1952 державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 1 ст.1 Закону №1952 державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

За приписами ч. 1 ст. 16 Закону №1952 заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 19 Закону №1952 визначені підстави державної реєстрації прав, а саме визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868, для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна у разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає Технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Судом встановлено, що 22.05.2014 ПП «Фірма «Стиль» до відповідача було подано заяву №6717969 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, до якої було додано:

- Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.11.2011, видане Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради;

- Витяг про державну реєстрацію прав №32505219 від 15.12.2011, виданий КП «Енергодарське БТІ» ЕМР;

- Технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Дослідивши подані документи, встановивши відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, відповідачем було прийняте рішення від 24.05.2014 №13290798 про державну реєстрацію права власності, відповідно до якого за ПП «Фірма «Стиль» було зареєстроване право власності на об'єкт нерухомого майна - адміністративно-побутовий корпус з гаражем, що розташований за адресою: м. Енергодар, вул. Промислова, 41.

В обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення позивач посилається на те, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради 18.11.2011, про реєстрацію за ПП «Фірма «Стиль» права власності на адміністративно-побутовий корпус з гаражем, за адресою: м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 41, проте згідно зазначеного свідоцтва за ПП «Фірма «Стиль» не зареєстроване право власності на залізничні колії 235 м.п.

Позивач зазначає, що матеріалами інвентаризації справи на об'єкт нерухомості, який розташований по вул. Промисловій, 41 в м. Енергодар підтверджується, що за ПП «Фірма «Стиль» не реєструвалось право власності на залізничні колії 235 м.п.

Судом встановлено, 12.03.2001 між ТОВ «Агробудсервіс» та ПП «Фірма Стиль» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ТОВ «Агробудсервіс» зобов'язався продати та передати у власність ПП «Фірма Стиль» нерухоме майно - адміністративно-побутовий корпус з гаражем за адресою: м. Енергодар, Північний стройдвір промислового майданчика ЗАЕС, а ПП «Фірма Стиль» зобов'язалося прийняти майно та сплатити його вартість. Згідно з додатковою угодою № 1 від 09.10.2003 до договору, право власності на об'єкт переходить після повної оплати об'єкта та дати підпису акту приймання-передачі. Поштовою адресою об'єкта є Промислова зона, 41, м. Енергодар.

29.10.2003 зазначений об'єкт був переданий ПП «Фірма Стиль» за актом приймання-передачі. Відповідно до пунктів 1, 5 цього акту ПП «Фірма Стиль» прийняло у власність побутовий корпус з гаражем площею 1305,2 кв.м., замощення площею 145,8 м.кв., огорожу штакетну площею 26,6 кв.м, розташовані за адресою: м. Енергодар, Запорізька область, Промислова зона, 41.

Згідно свідоцтва № 220 від 18.12.2001 про право власності ТОВ «Агробудсервіс» на вказаний об'єкт, видане виконавчим комітетом Енергодарської міської ради, до складу об'єкта нерухомості входить залізничний тупик та побутовий корпус з гаражем.

Судом встановлено, що право власності ПП «Фірма Стиль» на зазначений об'єкт нерухомого майна виникло та було зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.12.2011, реєстраційний номер 35192520.

Дійсно у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 18.11.2011, яке було видане Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради, визначено, що об'єктом права власності є адміністративно-побутовий корпус з гаражем, розташований за адресою: м. Енергодар, вул. Промислова, 41, власником якого є ПП «Фірма Стиль». Зазначене Свідоцтво було видане замість Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.12.2001, що видавалося Виконкомом Енергодарської міської ради ТОВ «Агробудсервіс».

Проте, судом було досліджено Технічний паспорт на виробничий будинок адміністративно-побутовий корпус з гаражем №41, розташований по вул. Промислова у м. Енергодар, інвентаризаційна справа 509, виготовлений за станом на 23.10.2008, з реєстрацією поточних змін від 15.12.2011.

Згідно Технічного паспорту складовими частинами об'єкта нерухомого майна є:

- літера А-2 - адміністративно-побутовий корпус з гаражем;

- літера а - сходи металеві;

- літера А-1 - гараж, у тому числі оглядові ями;

- літера Б - альтанка;

- номер І - замощення;

- № 1 - забор;

- № 2 - залізничні колії.

Суд зазначає, що з матеріалів інвентаризаційної справи та Технічного паспорту вбачається, що до складу зазначеного об'єкта нерухомого майна входить частина залізничних шляхів № 2, довжиною 235 м, інв. №100041.

Крім того, з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №22095231 від 24.05.2014 вбачається, що ПП «Фірма Стиль» є власником будівлі адміністративно-побутового корпусу з гаражем по вул. Промисловій, 41 в м. Енергодар, до складу якого входять залізничні колії 235 м. Підставою виникнення права власності зазначено свідоцтво про право власності, видане 18.11.2011 виконавчим комітетом Енергодарської міської ради.

В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на договір від 20.11.2000 №1 укладений між позивачем та ТОВ «Агробудсервіс», згідно якого ТОВ «Агробудсервіс» зобов'язалося передати у власність позивача майно: споруду - під'їзний залізничний шлях з тупиком довжиною 225 м.

09.07.2001 між позивачем та ТОВ «Агробудсервіс» був підписаний акт приймання-передачі споруди - під'їзної залізничної колії з тупиком, а отже згідно п. 1.2 договору купівлі-продажу № 1 від 20.11.2000, до позивача перейшло право власності на зазначене вище майно.

Позивач посилається на те, що оскільки залізничний тупик, який належав ТОВ «Агробудсервіс», ПП «Фірма «Стиль» не передавався, то відповідачем прийняте незаконне рішення про державну реєстрацію № 13290798 від 24.05.2014 щодо реєстрації права власності за ПП «Фірма «Стиль» на майно, яке йому не належить.

З приводу зазначених посилань, суд зазначає, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що в провадженні господарського суду Запорізької області перебувала справа №908/2062/14 за позовом позивача до ПП «Фірма «Стиль» про стягнення збитків у розмірі 325075,00 грн.

Постановою від 14.08.2014 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено у повному обсязі.

Із зазначеної постанови вбачається, що право власності ПП «Фірма «Стиль» на залізничні колії 235 м. по вул. Промисловій, 41 в м. Енергодар є зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Це право не оспорювалось у встановленому законом порядку та державна реєстрація його не скасована. Саме залізничну колію, яка належить ПП «Фірма «Стиль», розібрав директор ПП «Фірма «Стиль» Волков Г.М.

Позивач відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи на об'єкт по вул. Промисловій, 41 в м. Енергодар ніколи не значився власником цього об'єкту або його частин.

З матеріалів справи слідує, що першим власником залізничного тупика довжиною 235 м було ВАТ «Запоріжоблагробуд», філію «Агробудсервіс» якого з 20.01.2000 було реорганізовано у ТОВ «Агробудсервіс», яке, у свою чергу, передало ПП «Фірма «Стиль» цей тупик у складі цілого об'єкту «адміністративно-побутовий корпус з гаражем» на підставі свідоцтва №220 від 18.12.2001 про право власності та технічного паспорту-характеристики на вказаний об'єкт нерухомості, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 22095231 від 24.05.2014.

Суд зазначив, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що демонтована ПП «Фірма «Стиль» частина залізничної колії є саме колією № 3 (інв. номер 8545), яка, як вказує позивач, знаходиться у його власності.

Відповідно до акту робочої комісії №306 від 24.09.1984 про введення в експлуатацію колії № 3 залізнична колія № 3 була збудована на замовлення позивача та введена в експлуатацію у 1984 році. А залізничний тупик, на який зареєстровано право власності за ПП «Фірма «Стиль», був власністю держави та переданий в процесі приватизації у власність ВАТ «Запоріжоблагробуд» (попередника ТОВ «Агробудсервіс») згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області від 29.04.1998 № 439, про що свідчить виданий останнім перелік нерухомого майна від 26.11.2001.

Крім того, рейки колії № 3 (інв. номер 8545) виконані на залізобетонних шпалах (про це зазначено в акті вводу колії в експлуатацію №306 від 24.09.1984), а «Фірма «Стиль» демонтовані рейки на дерев'яних шпалах, що видно з матеріалів справи, зокрема, зі звіту з незалежної оцінки майна та з фотографій, які додані до нього.

Виходячи з цього, розібрана ПП «Фірма «Стиль» колія не може бути колією № 3, яка значиться серед основних засобів позивача під інвентарним номером 8545 і незалежну оцінку розміру збитків відносно якої проводив позивач.

За таких обставин, доводи позивача про розбирання ПП «Фірма «Стиль» саме залізничної колії № 3 (інв. номер 8545) та завдання цим підприємству позивача шкоди у заявленій у позові сумі не знаходять свого підтвердження та спростовуються зазначеним судовим рішенням.

Не спроможними є посилання позивача в підтвердження своїх доводів щодо неправомірності дій «Фірма «Стиль» на договір купівлі-продажу № 1 від 20.11.2000 та підписання 09.07.2001 з ТОВ «Агробудсервіс» акту приймання-передачі під'їзного залізничного шляху, а також на матеріали закритого кримінального провадження №000011 за фактом демонтажу залізничної колії.

За наслідками вказаного вище кримінального провадження не було встановлено з боку ПП «Фірма «Стиль» правопорушення, що спричинило шкоду позивачу.

Крім того, право власності на залізничну колію довжиною 235 м за адресою вул. Промислова, 41 було зареєстровано за ТОВ «Агробудсервіс» лише 18.12.2001, про що видано свідоцтво № 220, а тому саме ця колія не могла бути продана за договором купівлі-продажу № 1 від 20.11.2000, який укладено раніше. Продана за договором купівлі-продажу № 1 від 20.11.2000 залізнична колія складає 225 м, а колія, що належала ТОВ «Агробудсервіс» та знаходилась за адресою вул. Промислова, 41 має довжину 235 м.

Позивачем не доведено, що залізнична колія, яка розташована по вул. Промисловій, 41 та колія, яка є предметом договору купівлі-продажу № 1 від 20.11.2000, є однією і тією ж колією та належить позивачу на праві власності.

Суд дійшов висновку, що позивач не довів наявність складу цивільного правопорушення для настання такої відповідальності, як відшкодування шкоди, тобто факту завдання йому збитків саме у зв'язку із діями відповідача по розбиранню елементів залізничної колії, оскільки не довів, що розібране відповідачем майно належало позивачу.

Постановою Харьковського апеляційного господарського суду по справі 908/2062/14 від 21.10.2014, яка набрала законної сили, апеляційну скаргу позивача залишена без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 14.08.2014 по справі №908/2062/14 залишено без змін.

Отже, судовим рішенням, що набрало законної сили, було встановлено, що позивач ніколи не значився власником об'єкта по вул. Промисловій, 41 в м. Енергодар або його частин, а демонтована ПП «Фірма «Стиль» частина залізничної колії не є колією № 3 (інв. номер 8545), яка значиться серед основних засобів позивача під інвентарним номером 8545 і незалежну оцінку розміру збитків відносно якої проводив позивач.

Суд зазначає, що ст. 24 Закону №1952 визначає підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно зазначеної норми у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Судом було досліджено подані позивачем документи для державної реєстрації права власності на адміністративно-побутовий корпус з гаражем, за адресою: м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 41, а також підстави прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та встановлено, що у відповідача були відсутні підстави для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, передбачені ст. 24 Закону №1952.

За приписами ст. 24 Закону №1952 відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Через наведене вище, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем на підставі та в межах повноважень, визначених Законом №1952, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» до Державного реєстратора реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області Левченко Антоніни Миколаївни, Реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, треті особи - Приватне підприємство «Фірма «Стиль», Комунальне підприємство «Енергодарське бюро технічної інвентаризації», про визнання нечинним рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль