Справа № 192/1769/14(2-а/192/16/14)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2015 рокусправа № 192/1769/14(2-а/192/16/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17.12.2014р. у справі № 192/1769/14(2-а/192/16/14)

за позовом ОСОБА_1

до Березнуватівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Березнуватівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, у якому з урахуванням уточнень просив зобов'язати виконати обов'язкове перерахування грошових коштів до Державного бюджету України, як сплату обов'язкових податків і зборів при виплаті суми середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу та за період затримки у видачі трудової книжки.

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 р. у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач та представник відповідача підтримали свої правовї позиції.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2013 року у справі №0438/1241/2012 провадження №2-а/192/1/13 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Березнуватівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Солонянському районі Дніпропетровської області про стягнення середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу та за період затримки видачі трудової книжки було стягнуто з відповідача на користь позивача за період вимушеного прогулу з 12 серпня 2011 року по 22 грудня 2011 року середню заробітну плату в сумі 11 479 гривень 71 копійку та середню заробітну плату за затримку видачі трудової книжки за період з 26 грудня 2012 року по 12 червня 2013 року в сумі 17 851 гривня 40 копійок, а всього - 29 332 гривні 11 копійок.

03 квітня 2014 року на виконання вищезазначеного рішення суду, яке набрало законної сили 13 березня 2014 року, Солонянським районним судом видано виконавчий лист.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем було перераховано на користь позивача у справі суму, визначену постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2013 року без відрахування сум податків та обов'язкових платежів, то позивач не позбавлений права та можливості самостійно здійснити відрахування відповідних платежів до Державного бюджету України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"(далі Закон №2464-VI).

Відповідно до п.164.6 ст.164 Податкового кодексу України нараховані доходи у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, які відповідно до Закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою виконання вимог виконавчого листа отримавши лист Управління Державної Казначейської служби у Солонянському районі 23 квітня 2014 року, Березнуватівською сільською радою скликана позачергова сесія на якій вирішувалося питання «Про внесення змін до рішення сесії сільської ради №2-29/VI від 07.02.2014 року «Про сільській бюджет на 2014 рік». Сесією внесені відповідні зміни в сумі 33 940 грн., з яких для погашення суми визначеної Постановою Солонянського районного суду від 24.10.2013 року - 29 333 грн., для сплати до Єдиного соціального внеску на суму середньої заробітної плати - 4 167 грн. та для оплати поштового збору в сумі - 440 грн.

Слід зазначити, нарахування ЄСВ (36,6%) як і відрахування (6,1%) на суму 17 851,40 грн. (за затримку видачі трудової книжки) не передбачено, так як ця сума до страхового стажу не зараховується, тому не є базою оподаткування та сплати єдиного соціального внеску, підставою такого висновку є Лист ПФУ від 07.09.2011 року № 18794/03-30 та Лист ПФУ від 18.10.2011 року № 22373/03-20.

Станом на 30.04.2014 року необхідні для проведення розрахунку суми зареєстровані в УДКСУ в Солонянському районі та проведено безспірне списання коштів в сумі 29 332 грн.11 коп. з рахунку Березнуватівської сільської ради відповідно до виконавчого листа від 24.10.2013 року по справі № 0438/1241/2012. Решту коштів перераховано платіжними дорученнями №237 про сплату ЄСВ на суму 4167 грн. та № 238 за пересилання та виплату переказу на суму 301.33 грн.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Уявлення позивача про невідповідність дій відповідача нормам чинного законодавства за відсутності при цьому порушень прав та інтересів позивача, не є підставою для визнання таких дій протиправними в судовому порядку, оскільки відповідно до приписів чинного законодавства особа звертається до суду саме за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

Однак, звертаючись до суду із даним позовом, позивач по-перше, всупереч наведених вище вимог, не наводить в чому полягає порушення його прав та законних інтересів, для захисту яких він звернувся до суду, а лише стверджує про те, що відповідачі у справі не мали права вчиняти без його згоди будь-які дії по стягненню певних грошових коштів, по-друге, позивач не просить визнати дії відповідача протиправними.

Судом першої інстанції використано, у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, пов'язаних з предметом доказування у даній справі, наслідком чого є правильний висновок про відмову у позові.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції-,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17.12.2014р. у справі № 192/1769/14(2-а/192/16/14) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Повний текст ухвали виготовлено 01.04.2015 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова