Справа № 813/8755/13а
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 р. Справа № 876/647/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Коваля Р.Й.,

суддів: Гуляка В.В., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання: Малетич М.М.,

представника позивача: Чабана О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу приватного підприємства «Сервіс доріг» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2013 року в адміністративній справі № 813/8755/13а за позовом державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області до приватного підприємства «Сервіс доріг» про припинення юридичної особи,

встановив:

У листопаді 2013 року державна податкова інспекція у Франківському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області звернулася з позовом до приватного підприємства «Сервіс доріг» про припинення юридичної особи.

Позивач вказував, що відповідач, як суб'єкт підприємницької діяльності, який перебуває на загальній системі оподаткування, не подавав податкової звітності, а тому згідно із пунктом 2 статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» є підстави для припинення юридичної особи.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2013 року позов задоволено. Припинено юридичну особу - приватне підприємство «Сервіс доріг».

Постанову суду оскаржив відповідач. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції обгрунтоване тим, що ним не подається більше року податкова звітність із податку на додану вартість. Проте, він не є платником цього податку, так як реєстрацію ПП «Сервіс доріг» платником ПДВ було скасовано за ініціативою податкового органу 19.01.2011 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований 03.03.2006 року як юридична особа, про що зроблено відповідний запис за № 1 011498 та перебуває на загальній системі оподаткування, що підтверджується довідкою № 6010/9-13-05-15-03/275 від 01.04.2015 року.

Згідно акта ДПІ у Франківському районі ГУ Міндоходів у Львівській області № 81 від 05.11.2013 року, ПП «Сервіс доріг» більше одного року не подає податкової звітності, що свідчить про систематичне порушення останнім діючого законодавства України. Остання звітна податкова декларація з податку на додану вартість подана відповідачем за січень 2011 року 17.02.2011 року.

Згідно із наданими представником позивача в судове засідання суду апеляційної інстанції доказами, остання податкова декларація з податку на прибуток подана до податкового органу 08.02.2010 року. Податкова звітність по податку на прибуток не подавалася з 09.02.2010 року по 08.11.2013 року (довідка № 6010/9-13-05-15-03/275 від 01.04.2015 р.).

Із наданої позивачем довідки № 3909/9/20-2020 від 18.09.2013 року видно, що станом на 17 вересня 2013 року заборгованість зі сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) перед бюджетом у ПП «Сервіс доріг» відсутня.

Згідно даних управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова, Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, Львівської міської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відділення виконавчої дирекції ФССНВВ ПЗУ та Львівського міського центру зайнятості, у відповідача відсутня заборгованість по сплаті страхових внесків.

Факт неподання податкової звітності став підставою звернення органу податкової служби до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог пп.20.1.12 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) органи державної податкової служби мають право звертатися у передбачених законом випадках до суду щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Отже, чинним законодавством передбачено обов'язок відповідача подавати звітність до контролюючого органу в порядку та строки визначені нормативно-правовими актами України.

Відповідно ч.2 ст.38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» однією з підстав для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Згідно із підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Докази про подання до органів державної податкової інспекції передбачених законодавством документів податкової звітності, зокрема із податку на прибуток, відповідачем не надано.

Стаття 71 КАС України передбачає обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Наведене та встановлений судом факт неподання звітності із податку на прибуток до контролюючого органу понад рік, що підтверджується матеріалами справи, свідчить про законність вимог позивача та їх обгрунтованість.

Частиною першою статті 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням викладеного судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Сервіс доріг» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2013 року в адміністративній справі № 813/8755/13а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий: Р.Й. Коваль

Судді: В.В. Гуляк

Н.М. Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 03 квітня 2015 року.