Справа № 677/2327/14-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 677/2327/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Боголюбова Л. М.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

02 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, за участю третьої особи - управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Красилівського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 24.10.2014 року про закінчення виконавчого провадження №42437837 з примусового виконання виконавчого листа Красилівського районного суду Хмельницької області № 2-а-961/2011 від 18.04.2011 року.

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької областівід 02 лютого 2015 року позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 24.10.2014 року про закінчення виконавчого провадження №42437837 з примусового виконання виконавчого листа Красилівського районного суду Хмельницької області №2-а-961/2011 від 18.04.2011 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Красилівським районним судом Хмельницької області 18.04.2011 року видано виконавчий лист №2а/961/2011 про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну державну пенсію інваліда 2 групи інвалідності, щодо якого встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, у розмірі, передбаченому ст..ст.50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з дати настання права на її отримання з урахуванням ст..28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачених сум.

07.03.2014 року державним виконавцем в порядку ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов'язано боржника виконати рішення суду в семиденний строк.

27.03.2014 року державний виконавець звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Красилівського районного суду від 14.04.2014 року повернуто заяву державного виконавця, у зв'язку з тим, що 31.07.2013 року ухвалою Красилівського районного суду у справі №2а-961/11 змінено спосіб та порядок виконання даного рішення суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного адіністративного суду у справі №2а-961/11/2209 скасовано ухвалу Красилівського районного суду про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником рішення виконано частково, а саме: в частині нарахування коштів, однак виплата не проводилась у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів.

24.10.2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження"

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_2 оскаржив її в судовому порядку.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 2 ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" визначено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, керувався п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає повернення виконавчого документа до суду у разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо.

Як свідчать матеріали справи, боржником на виконання виконавчого листа здійснено лише перерахунок пенсії позивачу, однак виплату пенсії не проведено.

Зважаючи на те, що боржником не виконано рішення суду в повному обсязі згідно з виконавчим документом, то відповідно у державного виконавця відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження за № 42437837 з примусового виконання виконавчого листа №2а-961/2011, виданого 18.04.2011 року Красилівським районним судом Хмельницької області.

Таким чином, державний виконавець дійшов помилкового висновку про фактичне та повне виконання боржником зобов'язання за виконавчим документом.

Відповідно до ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу, що його видав. Державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Доказів того, що державним виконавцем виконались всі вказані процесуальні дії ні в суд першої інстанції, ні в суд апеляційної інстанції не надано, що свідчить про передчасність та безпідставність оскаржуваної постанови.

Більш того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, ухваленому 07.05.2002 року у справі "Бурдов проти Росії" наголосив, що виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а тому повинно відповідати вимогам, вміщеним у ст. 6 Конвенції. Для держави є неприпустимим виправдання неможливості виконання судового рішення за відсутністю належного фінансування.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2015 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сапальова Т.В.

Боровицький О. А.