Справа № 405/11545/14-а
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого -судді: Драного В.В.

при секретарі: Волошиній І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда Туменко О.П. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС 1 № 241371 від 07.12.2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження у справі закрити посилаючись на порушення норм чинного законодавства України при її складанні. Вказав, що 07.12.2014 року відповідачем було винесено постанову про накладення щодо нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. З вказаним висновком та постановою відповідача не погоджується, оскільки при притягненні його до адміністративної відповідальності не встановлено об'єктивної сторони правопорушення, які саме незаконні дії вчинено щодо порушення Правил дорожнього руху України та за яких обставин вчинено дані дії, у зв'язку з чим підстав для складання постанови не було. Вважає, що оскаржуваною постановою неправомірно накладено адміністративне стягнення, а тому вона є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Позивач в судове засідання надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання надав письмові заперечення в яких пояснив, що 07.12.2014 року приблизно о 14:58 год. під час нагляду за дорожнім рухом на маршруті патрулювання по вул. Волкова в м. Кіровограді ним було зафіксовано порушення правил дорожнього руху, а саме, водій автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1 рухаючись по вул. Волкова на перехресті з вулицею Бєляєва, де головна дорога змінює рух у, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав перевагу в русі транспортного засобу, який наближався по вул. Бєляєва праворуч, чим порушив п. 16.14 ПДР України, також надав СD диск з відеозаписом вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, керуючись ч.4 ст. 128 КАС України, ухвалив розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 10 КАС України, згідно з якою усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно з якою розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ПС 1 № 241371, складеної 07.12.2014 року інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда Туменко О.П., 07.12.2014 року о 14:58 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Кіровограді по вул. Волкова на перехресті з вулицею Бєляєва, де головна дорога змінює рух, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по вул. Бєляєва праворуч, чим порушив вимогу п. 16.14 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 16.14 ПДР України, якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії, які рухаються по другорядних дорогах.

З переглянутого відеозапису не вбачається, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Кіровограді по вул. Волкова на перехресті з вулицею Бєляєва не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по вул. Бєляєва праворуч та порушив вимогу п. 16.14 ПДР України.

З тексту оскаржуваної постанови не вбачається, що порушення було зафіксовано саме стаціонарним спеціальним технічним засобом, який працює в автоматичному режимі, а також не зазначено, чи пройшов зазначений технічний прилад метрологічну повірку і чи є він таким, що працює в автоматичному режимі.

Також у постанові відсутні вказівки про те, хто саме здійснював фотофіксацію, не зазначено дані про те, чи допущена особа, яка здійснювала фотофіксацію, до використання спеціального засобу нагляду за дорожнім рухом.

Більш того в матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні докази порушення позивачем ПДР, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що порушення не зафіксовано свідками, що за наявності неспростованого твердження позивача про відсутність порушення ним ПДР України, з підставою вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною, та такою що підлягає скасуванню.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В постанові, що оскаржується, не зазначено жодного доказу, на підставі якого було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення, не враховано пояснення позивача з приводу порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як наслідок, судом не встановлено з яких саме міркувань виходив відповідач інспектор ДПС Туменко О.П., яким чином давав оцінку та досліджував обставини на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування оскаржуваної постанови знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, в зв'язку з чим постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 07.12.2014 року серії ПС2 № 241371 підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині закриття провадження у справі, то вони задоволенню не підлягають, оскільки, відповідно до ч.3 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а тому прийняти рішення щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган чи уповноважена особа, яка вирішує питання про притягнення до адміністративної відповідальності в порядку КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122 ч.1, 261, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 11, 71, 158-163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда Туменко О.П. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда Туменко О.П. у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 241371 від 07.12.2014 року, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний