Справа № 804/10495/14
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2015 рокусправа № 804/10495/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Чередниченко В.Є. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2014 року у справі №804/10495/14
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області визнання дій протиправними,скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

22.07.2014р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії /а.с. 4-5/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2014р. за вищезазначеною позовною заявою відкрито провадження в адміністративній справі №804/10495/14 та справа призначена до судового розгляду /а.с. 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що 13.02.2014р. Вищим адміністративним судом України було прийнято рішення у справі №2а/0470/2124/12 щодо скасування наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області № 63 о/с від 14 березня 2005 року у частині звільнення ОСОБА_1, з метою виконання цього рішення суду 26.06.2014 р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом позивачу був виданий виконавчий лист, який 03.07.2014 р. ним було подано до відповідача з метою примусового виконання рішення суду, але 16.07.2014 р. ним було отримано постанову про відмову щодо відкриття виконавчого провадження від 04.07.2014р. ВП № 43881534 на підставі п.8 ч. 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», позивач вважає дії відповідача щодо: - невикористання ним своїх обов'язків щодо вжиття заходів передбачених чинним законодавством України щодо примусового виконання рішення суду; невикористання права на звернення до суду за роз'ясненням рішення суду, резолютивної частини рішення суду, яка зазначена у виконавчому листі, у разі якщо воно є незрозумілим; безпідставного відмовлення у відкритті виконавчого провадження, є протиправними, оскільки у відкритті виконавчого провадження за поданим позивачем виконавчим листом відповідачем було відмовлено необґрунтовано, всупереч положень Закону України «Про виконавче провадження», тому позивач просив суд визнати такі дії відповідача протиправними, скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04.07.2014р. та зобов'язати відповідача відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №2а/0470/2124/12 виданого 26.06.2014р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2014 р. у справі №804/10495/14 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено. (суддя Захарчук Н.В.) /а.с. 43-46/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеною постановою суду, подав апеляційну скаргу /а.с. 87-88/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини, які мають значення для вирішення справи та зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення рішення з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду від 07.11.2014 р. у даній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким у задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач та представник відповідача у судове засідання не з'явились. Позивач та відповідач про день, годину та місце розгляду даної справи апеляційним судом повідомлені належним чином / а.с. 120,132,133/. Відповідач надав суду письмове клопотання / а.с. 134,135/, у якому просив суд розглянути дану справу у відсутність свого представника. Позивач про поважність причин не явки у судове засідання або про можливість розгляду справи у свою відсутність суд в установленому законом порядку не повідомив. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами.

Перевіривши у судовому засіданні доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що постановою Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014р. у справі №2а/0470/2124/12 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії позовні вимоги задоволено, визнано протиправними дії та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області №63 о/с від 14.03.2005р. в частині звільнення ОСОБА_1 / а.с. 136-137/.

26.06.2014р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом було видано ОСОБА_1 виконавчий лист у адміністративній справі №2а/0470/2124/12 / а.с. 6/, який позивачем 03.07.2014р. було подано до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області з метою примусового виконання рішення суду у справі №2а/0470/2124/12, яке набрало законної сили.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Березкіною Т.А. від 04.07.2014р. (ВП №43881534) відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а/0470/2124/12, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 26.06.2014р., на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». / а.с. 7/.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі з приводу наявності підстав для вчинення заходів щодо примусового виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014р. у справі №2а/0470/2124/12 органами державної виконавчої служби, врегульовано нормами Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»,який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, передбачено що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Отже з аналізу вищенаведеної норми закону, з урахуванням положень ст. 2, ст. 11, ст. 17 цього Закону, вбачається, що примусовому виконанню органами державної виконавчої служби підлягають виконавчі документи, до яких віднесено виконавчі листи, що видаються судами з метою виконання рішення суду, у разі їх невиконання у добровільному порядку, оскільки положеннями Закону органам державної виконавчої служби надані певні визначені Законом повноваження щодо вчинення заходів (дій), які необхідні для своєчасного і в повного виконання рішення, зазначеного в документі про примусове виконання, що свідчить про те, що примусовому виконання підлягають рішення, які вимагають вжиття органами державної виконавчої служби певних заходів, що примушують боржника виконати певне рішення суду.

З аналізу резолютивної частини постанови Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014р. у справі №2а/0470/2124/12 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії вбачається, що цим рішенням суду задоволено позовні вимоги, визнано протиправними дії та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області №63 о/с від 14.03.2005р. в частині звільнення ОСОБА_1, що свідчить про те, що зазначене рішення суду, яке набрало законної сили, не передбачає застосування будь-яких заходів примусового виконання цього рішення, оскільки наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області №63 о/с від 14.03.2005р. в частині звільнення ОСОБА_1 є скасованим з моменту набрання законної сили рішенням суду, яким цей наказ скасовано, а на момент звернення позивача до відповідача щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а/0470/2124/12, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 26.06.2014р., постанова Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014р. у справі №2а/0470/2124/12 відповідно до ч. 5 ст. 244 КАС України набрала законної сили / а.с. 136-137/

Крім цього, у судовому засіданні під час розгляду даної справи судом встановлено, що наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області №80 о/с від 08.04.2014р. на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014р. у справі №2а/0470/2124/12 скасовано пункт наказу УМВС №63 о/с від 14.03.2005р. в частині звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 / а.с. 24, 24 зворотна сторона/.

З урахуванням вищенаведених фактичних обставин справи, які були встановлені судом під час розгляду даної адміністративної справи, та підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені судом у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014р. у справі №2а/0470/2124/12, в частині скасування наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області №63 о/с від 14.03.2005р. в частині звільнення ОСОБА_1, виконана Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області у добровільному порядку 08.04.2014р. шляхом прийняття відповідного наказу, що свідчить про відсутність підстав для примусового виконання такого рішення суду.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи, колегія суддів вважає, що відповідач у справі, якій у спірних правовідносинах виступає у якості суб'єкта владних повноважень, під час прийняття постанови від 04.07.2014р. (ВП №43881534) про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а/0470/2124/12, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 26.06.2014р., діяв в межах повноважень та у спосіб, які встановлені чинним законодавством та обґрунтовано відповідно до положень п. 8 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» відмови у прийнятті виконавчого листа №2а/0470/2124/12, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 26.06.2014р., оскільки рішення суду у справі №2а/0470/2124/12 (постанова Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014р. у справі №2а/0470/2124/12) за своїм змістом не передбачає застосування для виконання рішення будь-яких заходів примусового виконання.

Враховуючи вищенаведені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про необґрунтованість та безпідставність заявлених позивачем у справі позовних вимог, та постановив у справі правильне рішення, яким відмовив позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та враховуючи норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об'єктивно, повно та всебічно з'ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблено правильний висновок про необґрунтованість та безпідставність заявлених у справі позовних вимог та ухвалено законне рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, тому колегія суддів вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 07.11.2014 р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги позивача зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196,198,200,205,206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2014 р. у справі №804/10495/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено - 07.04.2015р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко