Справа № 806/3855/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Житомир справа № 806/3855/14

час прийняття: 10 год. 30 хв. категорія 9.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

за участі секретаря Шевчук Т.А.,

за участі представників позивача Обещенко С.М., Ковальчук О.І.,

за участі представників відповідача Грищенко О.М. та Городнича П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Житомирській області до Комунального підприємства "Теплозабезпечення" про стягнення 119198,00 грн.,

встановив:

Контрольно-ревізійне управління в Житомирській області (правонаступником якого є Державна фінансова інспекція в Житомирській області) звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з вказаним позовом, в якому зазначає, що Комунальне підприємство "Теплозабезпечення" в 2008 році отримало субвенцію спрямовану з державного бюджету місцевим бюджетам, на погашення заборгованості минулих років з різниці в тарифах на теплову енергію на загальну суму 3156965,00 грн.. Проте, проведеною контрольно-ревізійним управлінням в Житомирській області плановою перевіркою виявлено, що відповідач отримав кошти в сумі 119198,00 грн. з порушенням вимог чинного законодавств, чим були завдані збитки державі на вказану суму. Контрольно-ревізійне управління в Житомирській області 12.05.2009 року за № 07-29/435 на адресу комунального підприємства "Теплозабезпечення" направило лист-вимогу про усунення порушень виявлених ревізією. Дана вимога в добровільному порядку відповідачем не виконана, тому позивач просить визнати, що кошти в сумі 119198,00 грн. одержані Комунальним підприємством "Теплозабезпечення" з порушенням чинного законодавства та стягнути дані кошти з відповідача в дохід Державного бюджету.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.06.2010 року, яка ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2011 року залишена без змін, в задоволенні позовних вимог Контрольно-ревізійного управління в Житомирській області до Комунального підприємства "Теплозабезпечення" про стягнення в дохід Державного бюджету України коштів в сумі 119198,00 грн. відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 липня 2014 року постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10 червня 2010 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2011 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.

В свою чергу, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.08.2014 року справу за позовом Контрольно-ревізійного управління в Житомирській області до Комунального підприємства "Теплозабезпечення" про стягнення 119198,00 грн. прийнято до свого провадження та призначено її розгляд в судове засідання.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та письмових поясненнях.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав зазначених в письмових запереченнях та поясненнях.

Вислухавши доводи представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що згідно з п. 2.17 плану контрольно-ревізійної роботи Головного КРУ України на І квартал 2009 року КРУ в Житомирській області у період з 09.02.2009р. по 31.03.2009р. проведено ревізію цільового та ефективного використання Комунальним підприємством "Теплозабезпечення" коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на заходи енергозбереження за період з 01.04.2007р. по 31.12.2008р., за результатами якої складено акт від 31.03.2009р. № 07-09/053.

За наслідками перевірки виявлено зайве використання відповідачем коштів субвенції з державного бюджету на заходи з енергозбереження в розмірі 47,8 тис. грн., а також виділені на погашення заборгованості минулих років в тарифах на теплову енергію в розмірі 119,2 тис. грн.

Згідно вказаного акту під час здійснення ревізії проведено розрахунок фактичних витрат на виробництво теплоенергії для населення відповідно фактичним витратам та кількості відпущених Гкал теплової енергії. Відповідно до розрахунку фактичні витрати на виробництво теплової енергії для населення склали за 2007 рік 12811322,00 грн.

Однак, у розрахунку суми заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, надану населенню Комунальним підприємством "Теплозабезпечення", фактичні витрати за 2007 рік по теплопостачанню для населення завищено на суму 119198,00 грн., чим порушено вимоги п.1 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

На підставі виявлених порушень позивачем висунуто вимогу від 12.05.2009р. № 07-29/435, зокрема, про повернення до державного бюджету коштів у розмірі 119198,00 грн., які зайво отримані підприємством внаслідок завищення за 2007 рік фактичних витрат з теплопостачання для населення.

Оскільки вимога Комунальним підприємством "Теплозабезпечення" самостійно виконана не була Контрольно-ревізійне управління в Житомирській області звернулося до суду про стягнення з відповідача отриманої субвенції в сумі 119198,00 грн.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2008р. №440 "Про реалізацію статті 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" затверджено Порядок перерахування у 2008 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися і постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з водопостачання та водовідведення тарифам, затвердженим органами державної влади чи органами місцевого самоврядування (надалі - Порядку).

Зокрема згідно п. 4 Порядку, обсяг заборгованості з різниці в тарифах визначається учасниками розрахунків як різниця між фактичними витратами на теплову енергію (виробництво, транспортування і постачання теплової енергії, послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання), послуги з водопостачання та водовідведення і фактичними нарахуваннями згідно із затвердженими для населення тарифами з урахуванням перерахунків за низькоякісні та не в повному обсязі надані послуги з відрахуванням дотації місцевих бюджетів, отриманої учасниками розрахунків для відшкодування різниці в тарифах, і фактично погашеної у 2006 році заборгованості з різниці в тарифах відповідно до Порядку перерахування у 2006 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості минулих років з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з водопостачання і водовідведення, затверджених для населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2006р. № 705.

Таким чином, отримане в результаті віднімання від фактичних витрат на теплову енергію фактичних нарахувань згідно із затвердженими для населення тарифами значення і є обсягом заборгованості з різниці в тарифах.

Фактичні витрати на послуги для населення на теплову енергію, послуги з водопостачання та водовідведення визначаються без урахування інших витрат з операційної діяльності, які не можуть включатися до тарифів відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 20.07.2006р. №955 "Про затвердження Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води" і від 12.07.2006р. №959 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення" (ч. 2 п. 5 Порядку).

Судом встановлено, що для розрахунку фактичних витрат на теплову енергію, а також для розрахунку обсягу заборгованості з різниці в тарифах у 2008 році Комунальне підприємство "Теплозабезпечення" керувалось затвердженими Регіональним підрозділом комплексного використання водних ресурсів Державного комітету України з водного господарства поточними індивідуальними нормами водоспоживання метр кубічний на одиницю продукції (1Гкал) теплової енергії та погодженим Національним агентством України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів загальновиробничими нормами питомих витрат палива/теплової та електричної енергії.

Формування тарифів підприємствами, які здійснюють виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, здійснюється відповідно до річних планів виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних нормативів (норм) витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів, ставок податків і зборів (обов'язкових платежів) та цін у планованому періоді, визначених на підставі прогнозних індексів цін виробників промислової продукції (п. 4 Порядку).

Для визначення обсягу заборгованості з різниці в тарифах необхідним є показник фактичних витрат на теплову енергію.

Відповідно до ч. 1 п. 7 Порядку, планування витрат здійснюється із застосуванням нормативного методу. Розмір витрат визначається на підставі державних і галузевих нормативів використання палива, електроенергії, матеріалів, норм та розцінок з оплати праці, нормативів витрат з управління та обслуговування виробництва.

Встановлено, що першим заступником голови Житомирської обласної державної адміністрації затверджено комунальному підприємству загальновиробничі норми питомих витрат електричної енергії на 2007 рік у розмірі 26,5 кВт.год/од. продукції.

Регіональним підрозділом комплексного використання водних ресурсів затверджено комунальному підприємству "Теплозабезпечення" поточні індивідуальні норми водоспоживання у розмірі 0,836 м3 води на виробництво 1 Гкал теплової енергії.

В свою чергу під час ревізії контрольно-ревізійним управлінням в Житомирській області встановлено, що у 2007 році при виробництві теплової енергії Комунальним підприємством "Теплозабезпечення" понаднормативно здійснювало водоспоживання на виробництво 1 Гкал , а саме: в березні - 1,442 м3, в квітні - 3,560 м3, в травні - 3,872 м3, в липні - 11,102 м3, в серпні - 7,121 м3, в вересні - 1,820 м3, в жовтні - 1,044 м3, що призвело до понаднормового водоспоживання в загальній кількості 15803,65 м3 на суму 54898,00 грн.

Також ревізією встановлено понаднормове споживання у 2007 році електричної енергії на виробництво 1 Гкал теплової енергії, а саме: в січні - 30,3 кВт.год/од., в березні - 41,6 кВт.год/од., в квітні - 73,3 кВт.год/од., в травні - 295,6 кВт.год/од., в червні - 296,4 кВт.год/од., в липні - 93,6 кВт.год/од., в серпні - 122,1 кВт.год/од., в вересні - 80,0 кВт.год/од., що призвело до понаднормового водоспоживання в загальній кількості 313804,3 кВт.год на суму 98503,80 грн.

Представники відповідача проти виявлених в ході ревізії споживання електричної енергії та води не заперечили, однак зазначили, що показники водоспоживання та споживання електричної енергії з урахування річних обсягів виробництва теплової енергії не перевищують показники, які зазначені в загальновиробничих норми питомих витрат електричної енергії на 2007 рік у розмірі 26,5 кВт.год/од. продукції та поточних індивідуальних нормах водоспоживання у розмірі 0,836 м3 води на виробництво 1 Гкал теплової енергії.

В ході судового розгляду справи встановлено, що суть спору між сторонами зводиться до того, чи повинно було дотримуватись Комунальне підприємство "Теплозабезпечення" загальновиробничих норми питомих витрат електричної енергії на 2007 рік у розмірі 26,5 кВт.год/од. продукції та поточних індивідуальних нормах водоспоживання у розмірі 0,836 м3 води протягом одного циклу виробництва 1 Гкал теплової енергії чи вказані норми вираховуються як середньозважена величина з урахування річних обсягів виробництва теплової енергії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з п. 1.10. Основних положень з нормування питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів у суспільному виробництві, затверджених наказом Державного комітету України з енергозбереження від 22.10.2002р. № 112, в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі - Основні положення), норма питомої витрати ПЕР - це затверджений уповноваженим на те Кабінетом Міністрів України органом виконавчої влади показник їх використання на одиницю виробленої продукції, виконаних робіт або наданих послуг встановленої якості, орієнтований на прогресивне виробництво.

Нормування витрат ПЕР - це встановлення планової об'єктивно необхідної величини їх споживання на одиницю виробленої продукції, виконаних робіт або наданих послуг встановленої якості (пункт 1.5 Основних положень).

Відповідно до пункту 7 Загального положення про порядок нормування питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів у суспільному виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. №786, норми витрат паливно-енергетичних ресурсів на одиницю товарної продукції визначаються як наскрізні показники. До них включаються всі витрати паливно-енергетичних ресурсів, віднесені на цей вид товарної продукції протягом повного технологічного циклу виробництва основними, а також і допоміжними цехами та службами підприємства. На кожній із стадій проміжної переробки продукції сумарна величина питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів включає в себе власне витрати на переробку та витрати попередніх стадій переробки і загальнозаводські витрати.

Наскрізна норма питомих витрат - це показник витрат даного виду енергоресурсу на одиницю продукції протягом певного технологічного циклу виробництва в основних і допоміжних службах підприємства ( пункт 1.12 Основних положень)

Аналіз наведених норм вказує, що норми витрат необхідно дотримуватись протягом кожного циклу виробництва 1 Гкал теплової енергії.

Стосовно посилання представників відповідача, що вказані норми вираховуються як середньозважена величина з урахування річних обсягів виробництва теплової енергії, оскільки вони затверджені на рік, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 2.1.3 пункту Основних положень, норми питомих витрат ПЕР класифікуються за періодом дії - на річні та квартальні (місячні).

З наведеного слідує, що якщо норми витрат на виготовлення теплової енергії затверджені на рік, то це є їх період дії, а не період обсягів виробництва теплової енергії.

Також суд до уваги не бере посилання позивача, що норми питомих витрат електроенергії та водоспоживання залежить від обсягів виробництва, погодних умов та зовнішніх факторів, оскільки відповідно до п.7.10 Основних положень норми витрат ПЕР на підприємствах розробляються щорічно. При цьому встановлюються річні норми з розбивкою по кварталах, а при необхідності, і по місяцях планового року.

Крім того Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України в своєму листі від 04.12.2014 року №160-02/13/4-14, наданого на запит суду, зазначило, що якщо норми питомих витрат ПЕР на виробництво продукції суттєво залежить від обсягів виробництва, погодних та інших зовнішніх факторів об'єктивного характеру, то допускається коригування встановлених норм питомих витрат на основі міжгалузевих, галузевих та регіональних методик.

Відповідачем не надано до суду доказів коригування йому норм питомих витрат.

Стосовно понаднормового водоспоживання у зв'язку з проведенням ремонтних робіт, а саме промивки котлів, теплових мереж, гідравлічного випробування після опалюваного сезону та на його початок, слід зазначити, що оскільки субвенції надаються з метою погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися і постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з водопостачання та водовідведення тарифам, затвердженим органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, то суд до уваги не бере заперечення відповідача щодо даних обставин.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що Контрольно-ревізійним управлінням у Житомирській області зроблено вірні висновки щодо того, що Комунальним підприємством "Теплозабезпечення" зайво одержано з державного бюджету кошти на погашення заборгованості з різниці в тарифах в сумі 119198,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач в ході судового розгляду справи не довів правомірності своїх висновків про те, що підприємство повинно було дотримуватись загальновиробничих норми питомих витрат електричної енергії на 2007 рік у розмірі 26,5 кВт.год/од. продукції та поточних індивідуальних нормах водоспоживання у розмірі 0,836 м3 води як середньозваженої величина з урахування річних обсягів виробництва теплової енергії.

Враховуючи вищенаведене, суд, приходить до висновку, що позивачем доведено правомірність обставин викладених в позовній заяві, а відтак вважає, що позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позовні вимоги задоволити.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплозабезпечення" в дохід Державного бюджету України кошти в сумі 119198 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 06 квітня 2015 р.