Справа № К/9991/12837/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2015 р. м. Київ К/9991/12837/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Білуги С.В.,

Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, третя особа Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області про поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом й зазначав, що у серпні 2010 року дізнався, що наказом т.в.о начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України від 17 січня 2009 року на нього накладено дисциплінарне стягнення, а наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 10 лютого 2009 року звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Вважаючи накази про накладення дисциплінарного стягнення та про звільнення незаконними, просив суд їх скасувати, поновити на посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2010 року відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково: визнано незаконними накази начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 17 січня 2009 року №50 та від 10 лютого 2009 року №47 о/с; поновлено на посаді інспектора відділення по оформленню матеріалів дорожньо-транспортних пригод та дізнання відділу Державної автомобільної інспекції по обслуговуванню адміністративної території міста Донецька і автомобільно-технічної інспекції при управлінні Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрі-шніх справ України в Донецькій області з 16 лютого 2009 року; зобов'язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату заробітку за час вимушеного прогулу з 16 лютого 2009 року, але не більш як за один рік.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач просив суд скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. У обґрунтування касаційної скарги зазначав, що при проведенні службового розслідування відносно позивача та виданні оскаржуваних наказів було дотримано вимоги Дисциплінарного статуту, оскільки їх копії були надіслані до слідчого відділу прокуратури Донецької області для залучення до матеріалів кримінальної справи; звільнення відбулося у зв'язку з особистою недисциплінованістю позивача, грубим порушенням службової дисципліни і законності, скоєння вчинку, несумісного з перебуванням в органах внутрішніх справ.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з грудня 1993 року проходив службу у відділі Державної автомобільної інспекції при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, зокрема з жовтня 2007 року на посаді інспектора відділення по оформленню матеріалів дорожньо-транспортних пригод та дізнання відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території міста Донецька та автомобільно-технічної інспекції при управлінні Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області.

18 листопада 2008 року прокуратурою Донецької області позивача затримано за підозрою у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 368 Кримінального кодексу України та того ж дня слідчим по особливо важливим справам слідчого відділу прокуратури Донецької області винесено постанову про порушення кримінальної справи по факту одержання службовою особою хабара, поєднаного з вимаганням хабара.

За фактом протиправних дій ОСОБА_4 проведено службове розслідування та 04 грудня 2008 року затверджено висновок, яким встановлено, що надзвичайна подія стала можливою внаслідок неналежного ставлення до виконання службових обов'язків, відсутність належного контролю за діяльністю підлеглих з боку керівництва відділення по оформленню матеріалів дорожньо-транспортних пригод та дізнання відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території міста Донецька та автомобільно-технічної інспекції щодо зміцнення дисципліни та законності, проведення індивідуально-виховної роботи, а також недостатній контроль за роботою з боку сектору оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод та дізнання управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області.

Пунктом 1 наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 11 грудня 2008 року №1362 визначено, що за порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Етичного кодексу, Кодексу честі працівника органів внутрішніх справ України ОСОБА_4 підлягає притягненню до суворої дисциплінарної відповідальності, однак враховуючи те, що він затриманий в порядку статті 115 Кримінально-процесуального кодексу України, питання про покарання вирішити після прийняття рішення по справі.

За фактом порушення 18 листопада 2008 року прокуратурою Донецької області кримінальної справи № 67-2234 за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 368 Кримінального кодексу України відносно ОСОБА_4 управлінням кадрового забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області було проведено службове розслідування, за результатами якого 16 грудня 2008 року затверджено висновок про необхідність прийняття остаточного рішення після закінчення провадження по даній кримінальній справі.

Наказом т.в.о начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 17 січня 2009 року №50 скасовано за м'якістю як такий, що не відповідає тяжкості допущених порушень, пункт 1 наказу від 11 грудня 2008 року №1362 в частині вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та прийнято рішення про звільнення з органів внутрішніх справ на підставі підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (порушення дисципліни) за грубе порушення ним Присяги та Кодексу честі працівника органів внутрішніх справ, Закону України «Про міліцію», вимог директиви Міністерства внутрішніх справ України від 18 лютого 2008 року №1, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 16 березня 2007 року №87, статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, особисту недисциплінованість, грубе порушення службової дисципліни і законності, скоєння вчинку не сумісного з перебуванням в органах внутрішніх справ.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 10 лютого 2009 року №47 о/с позивача звільнено за підпунктом «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за порушення дисципліни), з 16 лютого 2009 року.

Вирішуючи спір та відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вчинення дисциплінарного проступку підтверджується висновками службового розслідування, вчинені ним дії не сумісні з подальшим проходженням служби в органах внутрішніх справ, тому у відповідача були підстави для звільнення позивача. Звільнення проведено з дотриманням встановленого законом порядку, з дотриманням вимог статей 14, 16 Дисциплінарного статуту та Інструкції стосовно строків та процедури накладення дисциплінарного стягнення.

Скасовуючи рішення окружного суду та ухвалюючи нове, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем порушено процедуру накладення дисциплінарного стягнення. Причиною звільнення позивача було порушення стосовно нього кримінальної справи, а не порушення ним дисципліни. Твердження щодо порушення дисципліни ґрунтується на припущеннях та не підтверджені відповідними доказами, тому звільнення є передчасним.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок проходження служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України «Про міліцію», Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено порядок накладання дисциплінарних стягнень. З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник при-значає службове розслідування. За фактом порушення 18 листопада 2008 року кримінальної справи у відношенні позивача за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 368 Кримінального кодексу України, відповідачем було проведено службове розслідування, в результаті якого підтверджено неналежне ставлення до виконання службових обов'язків , чим порушено вимоги Закону України «Про міліцію» та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни відповідач правомірно виходив з того, що ним вчинено дисциплінарний проступок у зв'язку з особистою недисциплінованістю, який не сумісний з перебуванням в органах внутрішніх справ.

Апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що у процесі накладення дисциплінарного стягнення відповідачем порушено відповідну процедуру, оскільки обвинувальний вирок відносно нього не постановлено, а причиною звільнення було порушення кримінальної справи, а не порушення дисципліни. Проте такий висновок апеляційного суду є неприйнятним, з огляду на те, що позивача звільнено з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни і законності, вчинення вчинку, який несумісний з перебуванням в органах внутрішніх справ, а не у зв'язку із вчинення злочину та постановленням відповідного вироку.

Таким чином рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону скасоване помилково, що відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2011 року скасувати, залишивши в силі постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ С.В. Білуга /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/