Справа № 805/604/15-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 р. Справа № 805/604/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Маріупольського міського центру зайнятості м. Маріуполь

до Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» м.Маріуполь

про стягнення 37884,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Маріупольський міський центр зайнятості, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» про стягнення 37884,21 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що колишні працівники Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували на обліку центру зайнятості як безробітні та отримували допомогу по безробіттю та за рішеннями Апеляційного суду Донецької області їх було поновлено на роботі в КП «МТТУ». За час перебування на обліку в якості безробітних їм було виплачене матеріальне забезпечення та надані соціальні послуги в сумі 37884,21 грн. Тому позивач, просив суд стягнути з відповідача виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття та вартість наданих соціальних послуг у розмірі 37884,21 грн.

Позивач 27 березня 2015 року надав через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просив справу розглянути за відсутністю його представника.

Представник відповідача надав через канцелярію суду клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційних скарг КП «ММТУ» на рішення Апеляційного суду Донецької області про поновлення на роботі ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Суд дослідивши подане клопотання дійшов висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на те, що отримано воно було засобами електронного зв'язку, а отже відповідач повинен користуватися Тимчасовим регламентом обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 07 вересня 2012 року №105 «Про реалізацію пілотного проекту щодо обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу». Так згідно пункту 2 Регламенту, документи можуть бути подані користувачем до суду і надіслані йому судом в електронному вигляді лише після реєстрації в Системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу, розміщеної на офіційному веб-порталі судової влади України. Доказів реєстрації в зазначеній системі відповідачем до суду не надано. Крім того, відповідачем в його обґрунтування не надано жодного доказу на підтвердження прийняття Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ зазначених касаційних скарг та відкриття касаційного провадження по ним.

З урахуванням вимог статей 41, 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у письмовому провадженні за наявними в справі матеріалами та доказами.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, до Маріупольського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернулась ОСОБА_1.

Наказом Маріупольського міського центру зайнятості №НТ131029 від 29.10.2013 року ОСОБА_1 було надано статус безробітного з 28.10.2013 року.

Відповідно до наказу №НТ131104 від 04.11.2013 року їй біло призначено допомогу по безробіттю з 04.11.2013 року по 29.01.2014 року.

Наказом №НТ13104 від 04.11.2013 року відкладено допомогу по безробіттю з 04.11.2013 року по 15.11.2013 року та наказом №НТ131118 від 18.11.2013 року розпочато виплату допомоги по безробіттю.

04 грудня 2014 року начальником Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області по справі №22-ц/775/1512/2014 від 04.12.2014 року ОСОБА_1 з 15 жовтня 2013 року було поновлено на посаді диспетчера (лінійного) міської диспетчерської служби комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління».

Наказом №НТ141209 від 09.12.2014 року припинено виплату допомоги по безробіттю в зв'язку із поновленням безробітного на роботі за рішенням суду відповідно до пп.2 п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Наказом №НТ141209 від 09.12.2014 року прийнято рішення про припинення реєстрації безробітного у зв'язку з поновленням зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду що набрало законної сили з 28.10.2013 року відповідно до абзацу 10 пп. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку особі, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №198.

Згідно матеріалів справи, за час перебування ОСОБА_1 з 28.10.2013 року по 09.12.0014 року на обліку позивача, їй виплачено матеріальне забезпечення та надані соціальні послуги в сумі 19821,11 грн.

Так само, до Маріупольського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернулась ОСОБА_2.

Так, відповідно до наказу Маріупольського міського центру зайнятості №НТ131111 від 11.11.2013 року ОСОБА_2 було надано статус безробітного з 11.11.2013 року.

Наказом №НТ131118 від 18.11.2013 року їй призначено допомогу по безробіттю з 18.11.2013 року по 12.11.2014 року.

Наказом №НТ131118 від 18.11.2013 року відкладено допомогу по безробіттю з 18.11.2013 року по 03.12.2013 року;

Наказом №НТ131204 від 04.12.2013 року розпочато виплату допомоги по безробіттю.

04 грудня 2014 року начальником Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області по справі №22-ц/775/1512/2014 від 04.12.2014 року ОСОБА_2 з 03 листопада 2013 року було поновлено на посаді диспетчера (лінійного) ГДС КП «МТТУ»

Наказом №НТ141209 від 09.12.2014 року ОСОБА_2 припинено виплату допомоги по безробіттю в зв'язку із поновленням безробітного на роботі за рішенням суду відповідно до пп.2 п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»;

Наказом №НТ141209 від 09.12.2014 року прийнято рішення про припинення реєстрації безробітного у зв'язку з поновленням зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду що набрало законної сили з 11.11.2013 року відповідно до абзацу 10 пп. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку особі, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №198.

Згідно матеріалів справи, за час перебування ОСОБА_2 з 04.12.2013 року по 28.11.2014 року на обліку Маріупольського міського центру зайнятості, їй виплачено матеріальне забезпечення та надані соціальні послуги в сумі 18063,10 грн.

Частиною першою ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності; допомога по частковому безробіттю; матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного; допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні.

Відповідно до частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Із наведеного вбачається, що утримання суми виплаченого забезпечення не ставиться в залежність від будь-яких розрахунків між роботодавцем та безробітним.

Таким чином, умовами для утримання допомоги по безробіттю з роботодавця є факт її виплати безробітному та поновлення цього безробітного на роботі за рішенням суду.

Вказані факти підтверджуються наявними у матеріалах справи документами.

На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач повинен сплатити позивачу виплачену ОСОБА_2 та ОСОБА_1 допомогу по безробіттю у розмірі 37884,21 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

Частиною першою ст. 34 зазначеного Закону передбачено, що Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду покладаються на центр зайнятості Автономної Республіки Крим, обласні, Київський і Севастопольський міські, районні, міськрайонні, міські та районні у містах центри зайнятості.

Виконавча дирекція Фонду та її робочі органи представляють інтереси Фонду в судових та інших органах, про що зазначено в п. 6 ч.2 зазначеної статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: забезпечують надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону та здійснюють контроль за використанням коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи.

Маріупольським міським центром зайнятості на адресу Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» було направлено лист від 10.12.2014 року з пропозицією добровільної сплати суми виплаченого матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, але відповідачем сума боргу повернута не була.

Згідно ст. 39 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

В зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Маріупольського міського центру зайнятості до Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» про стягнення 37884,21 грн. - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» (87555, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, 92, ) виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття та вартість наданих соціальних послуг у розмірів 37884,21 грн. (тридцять сім тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні двадцять одну копійку) на р/р1052 в ГУДКСУ Донецької області, , МФО 834016, одержувач - Маріупольський міський центр зайнятості.

Повний текст постанови складено та підписано 31 березня 2015 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кониченко О.М.