Справа № 816/4914/14
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4914/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Масич С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про визнання дій неправомірними, визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції (далі - Ленінський ВДВС, відповідач) про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо початку примусового виконання за постановами від 10.07.2012 ВП №33343389, ВП №33343490, ВП №33343586, ВП №33343649, ВП №33343730, ВП №33343799 та щодо винесення 31.12.2013 постанов про стягнення виконавчого збору ВП №33343389, ВП №33343490, ВП №33343586, ВП №33343649, ВП №33343730, ВП №33343799. Просить визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця від 31.12.2013 про стягнення виконавчого збору ВП №33343389, ВП №33343490, ВП №33343586, ВП №33343649, ВП №33343730, ВП №33343799.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на незаконність виконавчих дій, спрямованих на стягнення з нього виконавчого збору, оскільки державний виконавець фактично жодних заходів з примусового стягнення з боржника сум заборгованості на користь ПАТ "ВТБ Банк" не вчиняв, виконавчі провадження були завершені на підставі заяв ПАТ "ВТБ Банк" про повернення виконавчих документів у зв'язку з добровільною сплатою боргу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на правомірність дій державного виконавця, який діяв у спосіб та в порядок визначений Законом України "Про виконавче провадження".

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів адміністративної справи та досліджених у судовому засіданні матеріалів виконавчих проваджень, які оспорює позивач, суд встановив, що в провадженні Ленінського ВДВС перебували виконавчі провадження:

- №33343389 з примусового виконання виконавчого листа №2-1918/11, виданого 30.05.2012 Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 на користь ПАТ "ВТБ Банк" в особі відділення Полтавської регіональної дирекції заборгованості у сумі 211 578,93 грн;

- №33343490 з примусового виконання виконавчого листа №2-1918/11, виданого 30.05.2012 Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "ВТБ Банк" в особі відділення Полтавської регіональної дирекції заборгованості у сумі 1 820 грн.;

- №33343586 з примусового виконання виконавчого листа №2-1881/11, виданого 30.05.2012 Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "ВТБ Банк" в особі відділення Полтавської регіональної дирекції заборгованості у сумі 171 грн;

- №33343649 з примусового виконання виконавчого листа №2-1881/11, виданого 30.05.2012 Ленінським районним судом м. Полтави, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "ВТБ Банк" в особі відділення Полтавської регіональної дирекції заборгованості у сумі 4 027,68 грн.;

- №33343730 з примусового виконання виконавчого листа №2-1917/11, виданого 01.06.2012 Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "ВТБ Банк" в особі відділення Полтавської регіональної дирекції заборгованості у сумі 1 820 грн;

- №33343799 з примусового виконання виконавчого листа №2-1917/11, виданого 01.06.2012 Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "ВТБ Банк" в особі відділення Полтавської регіональної дирекції заборгованості у сумі 228 383,37 грн.

Державним виконавцем 10.07.2012 винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №33343389, №33343490, №33343586, №33343649, №33343730, №33343799 (а.с. 35, 37, 39, 41, 42, 44), копії яких за вих. №11911-11916 направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення через ТОВ "Укркур'єр" Полтавського відділення. Відповідно до реєстру №89 від 23.07.2012 про вручення поштового відправлення (а.с. 45-47) ОСОБА_3 був повідомлений, але не з'явився за отриманням рекомендованого листа.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" боржник вважається повідомлений про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вищевказаними постановами боржнику наданий строк до 17.07.2012 для самостійного виконання виконавчого документа.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

В наданий державним виконавцем для самостійного виконання строк до 17.07.2012 ОСОБА_3 заборгованість не погасив.

Разом з цим 06.12.2012 до Ленінського ВДВС надійшли заяви від ТОВ "ВТБ Банк" про повернення виконавчих документів без подальшого виконання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 50-55).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі якщо є письмова заява стягувача.

На підставі даної норми 31.12.2013 державним виконавцем були винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с. 56-61). В порядку п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" постанову про повернення виконавчого документа та виконавчий документ направлено стягувачу.

Оскільки виконавчі провадження за №№ 33343389, 33343490, 33343586, 33343649, 33343730, 33343799 були завершені згідно з постановами державного виконавця від 31.12.2013 шляхом повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з виконанням рішення боржником після початку його примусового виконання, боржник ОСОБА_3, на думку відповідача, зобов'язаний був сплатити виконавчий збір у розмірі, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", з огляду на що державним виконавцем 31.12.2013 були винесені відповідні постанови.

Проте, суд не погоджується з висновком відповідача щодо наявності підстав для стягнення виконавчого збору у разі добровільного виконання боржником рішення суду за відсутності фактично вжитих державним виконавцем заходів примусу.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною другою ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення, буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

В той же час положенням частини третьої статті 27 цього ж Закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Таким чином, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує виникнення у державного виконавця права на стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання (такі як звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, тощо), які в даному випадку не вчинялися.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача щодо стягнення з боржника виконавчого збору, у зв'язку з чим спірні постанови про стягнення виконавчого збору ВП №33343389, ВП №33343490, ВП №33343586, ВП №33343649, ВП №33343730, ВП №33343799, винесені державним виконавцем 31.12.2013, підлягають скасуванню, як протиправні.

В той же час суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо початку примусового виконання за постановами від 10.07.2012 ВП №33343389, ВП №33343490, ВП №33343586, ВП №33343649, ВП №33343730, ВП №33343799, оскільки належним і достатнім способом захисту порушеного права є саме скасування постанов від 31.12.2013, вимогу про що суд і задовольняє.

Таким чином адміністративний позов належить задовольнити частково.

З урахуванням приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 31.12.2013 ВП №33343389, ВП №33343490, ВП №33343586, ВП №33343649, ВП №33343730, ВП №33343799 щодо стягнення з боржника виконавчого збору.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 частину судових витрат, що пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 73,08 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складений 31.03.2015.

Суддя Є.Б. Супрун