Справа № 464/1516/15-а
Суддя: Борачок М. В.
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1516/15-а
пр.№ 2-а/464/64/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2015 року м.Ль вів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Борачок М.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

17.02.2015 р. позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача УПФ України в Галицькому районі м.Львова, в якій з уточненням просить: визнати дії відповідача щодо невключення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань під час обчислення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» протиправними; зобов'язати відповідача перерахувати призначену їй пенсію в розмірі 89% середньомісячного заробітку відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), починаючи з 29.01.2011 р., з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань), на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В обґрунтування покликається на те, що неврахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувалися єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування при нарахуванні 29.01.2011 р. відповідачем їй пенсії як державному службовцю не відповідає вимогам закону.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 20 березня 2015 р. позовну заяву в частині вимог за період з 29.01.2011 р. по 16.08.2014 р. включно залишено без розгляду на підставі ст.100 КАС України.

Відповідач подав суду письмове заперечення на позов, в якому просить в позові відмовити за безпідставністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Постановою КМУ від 30.05.2000року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» не передбачено, що складовими заробітної плати для пенсії державним службовцям є матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, а тому такі не можуть враховуватися при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважаю їх достатніми для прийняття рішення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу організації роботи та моніторингу фінансових операцій управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом, ДПА у Львівській області та 28 січня 2011 р. на підставі ст.38 КЗпП України її звільнено із займаної посади у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності.

Управлінням Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова призначено позивачці пенсію по інвалідності, обчислену відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», в розмірі 89% від середнього заробітку.

13 січня 2015 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» із врахуванням доходу (інших виплат) відповідно до довідки №505-032-314. Проте, листом від 27 січня 2015 р. Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова відмовило позивачці у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, така обчислена у відповідності до ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» і Постанови КМУ від 30.05.2000року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а тому підстави для перерахунку відсутні.

У ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із ч. 2 ст.33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Наведені положення дають підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20.02.2012 р. (справа № 21-430а11).

За приписами ч.2 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином доводи відповідача, про те, що суми матеріальної допомоги та допомоги на вирішення соціально-побутових питань не включаються до складу заробітної плати державного службовця і не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є безпідставними.

Разом з тим, позивач просить перерахувати призначену їй пенсію в розмірі 89% середньомісячного заробітку, що підтверджується матеріалами справи, однак чинним законодавством не передбачено процедури такого перерахунку, яка за змістом і механізмом є відмінною від процедури призначення пенсії.

Натомість у ст.22 Конституції України визначено, що закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії таким особам, а відтак вимога позивача про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії у розмірі 89% від середнього заробітку є обґрунтованою.

У ч.1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо невключення спірних виплат при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, відповідач, здійснюючи розрахунок розміру пенсії, не діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто діяв неправомірно, чим порушив право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, в зв'язку з чим таке право потребує судового захисту.

Суд, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, вважає, що виходячи з меж заявлених вимог, для відновлення останнього необхідно і достатньо взнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача, як державному службовцю, в розмірі 89% середньомісячного заробітку з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань), на які нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 17.08.2014 р.

На підставі ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та керуючись ст.ст.2, 6, 11, 17, 18, 70, 71, 158-163, 183-2 КАС України, с у д д я, -

п о с т а н о в и в :

позов задоволити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова щодо невключення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань під час обчислення ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» протиправними

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова перерахувати призначену ОСОБА_1 пенсію в розмірі 89% середньомісячного заробітку відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), починаючи з 17.08.2014 р., з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань), на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Борачок М.В.