Справа № 813/1255/15
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/1255/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року Справа № 813/1255/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого – судді Кузана Р.І.

з участю секретаря судового засідання Перчак С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова до Державного науково-дослідного підприємства "Конекс" про стягнення заборгованості в розмірі 5 911,49 грн. -

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова (надалі – Управління ПФУ у Франківському районі) звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення з Державного науково-дослідного підприємства “Конекс” в якому просить стягнути заборгованість по фінансуванню різниці між сумою пенсії, призначеною відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів в розмірі 5 911, 49 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що чинним законодавством України на відповідача у справі покладений обов’язок щодо фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність", однак відповідачем відповідне фінансування не здійснювалось, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 5 911,49 грн.

Позивач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до положень статті 128 КАС України справа вирішена на підставі наявних у ній доказів.

З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими такі обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

З наявних у справі протоколів, довідок про підтвердження наукового стажу та довідок про виплату пенсій судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Франківському районі міста Львова та Управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі міста Львова призначені та виплачені пенсії науковим працівникам Державного науково-дослідного підприємства “Конекс”(ЄДРПОУ 14314713).

Управлінням ПФУ у Франківському районі м.Львова надсилались на адресу відповідача повідомлення про суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених згідно з Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за період квітень-вересень 2014 року. Копії таких повідомлень долучено до матеріалів справи.

Проте, Державним науково-дослідним підприємством “Конекс” вказані витрати позивачу не відшкодовані.

У зв’язку з цим, Управління ПФУ у Франківському районі звернулось до суду з вказаним позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За Преамбулою Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести облік платників єдиного внеску, забезпечувати збір та ведення обліку страхових коштів, контролювати повноту та своєчасність їх сплати, вести Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, позивач у справі – орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством, відносно платників страхових внесків.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем, працівникам відповідача призначена та виплачена пенсія як науково-технічним працівникам.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", різниця між сумою призначеної пенсії за цим Законом та сумою пенсій обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III V рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом.

Згідно з Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III V рівнів акредитації згідно із Законом України “Про наукову і науково-технічну діяльність”, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року № 372, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III V рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III V рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III V рівнів акредитації.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III V рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Як зазначалось раніше, Управлінням ПФУ у Франківському районі м.Львова на адресу відповідача надіслані повідомлення про сплату різниці між сумою пенсії, призначеної як науковим працівникам, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, але сума, що підлягає сплаті, до Пенсійного фонду відповідачем не була перерахована.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об‘єктивному дослідженні.

Враховуючи, що відповідач доказів у спростування позовних вимог не надав, вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому такі слід задовольнити.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 94, 128, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд,–

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Кузан Р.І.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06 квітня 2015 року