Справа № 807/3708/13-а
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 р. Справа № 876/4993/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Кузьмич С.М.

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

за участі представників:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Беззаботнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.04.2014р. по справі № 807/3708/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Мукачівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Мукачівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 29.08.2013 року та № від 19.09.2013 року.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.04.2014р. по справі № 807/3708/13-а позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області від 29.08.2013 № та від 19.09.2013 № .

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу на постанову суду, відповідно до якої, він вважає постанову суду необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки рішення судом було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, судом не враховано те, що до податкового кредиту приватного підприємця не може бути включено витрати на придбання транспортних засобів, зареєстрованих на приватну особу.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційного розгляду справи, проти апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, з підстав, зазначених у апеляції, просив апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено виїзну позапланову документальну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2013 року на розрахунковий рахунок платника, про що складено Акт № 124/17-02/НОМЕР_6 від 06.08.2013 р.

В акті перевірки встановлено порушення позивачем пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 ст. 201 ПК України, а саме, позивачем було включено до податкового кредиту в травні 2013 року суму податку на додану вартість у розмірі 40551,00 грн. (загальна сума сплаченого ПДВ 89045,66 грн. з врахуванням частки між оподатковуваними та неоподатковуваними операціями 45,54% = 40551,00 грн.) по придбанню автомобіля марки AUDI A6 Limousine кузов НОМЕР_5 згідно з податковими накладними № 109 від 29.05.2013 року та № 110 від 31.05.2013 року, отриманих від контрагента ТОВ "Авто-Техно-Сервіс", ІПН 18.

На підставі Акту перевірки відповідачем 29.08.2013 р. винесено податкове повідомлення - рішення № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2013 р. в сумі 40551,00 грн.

Крім цього, як вірно встановлено судом першої інстанції, актом від 18.09.2013 № 488/17-1/НОМЕР_6 (далі - акт перевірки № 488) про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість СГД ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_6 за червень 2013 року, контролюючим органом констатовано завищення заявленої платником суми бюджетного відшкодування у декларації за червень 2013 року (рядок 23.1 уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань по ПДВ від 18.09.2013 № ), у результаті чого зменшено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на 40550,00 грн. На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.09.2013 № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 40550,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 20275,00 грн. Обґрунтовуючи неправильність заявленої позивачем до відшкодування суми, відповідач посилається на податкове повідомлення-рішення від 29.08.2013 № .

Судом встановлено, що позивач, зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Мукачівської міської ради Закарпатської області 31 серпня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця № 2 003777. Крім цього, позивач є платником ПДВ.

Перевіркою позивача встановлено, що 15 травня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто-Техно-Сервіс" (продавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу автомобіля, згідно з п. 1.1. розділу 1 якого продавець продає покупцю, а покупець купує та приймає у власність 1 (один) новий автомобіль 2013 року випуску марки AUDI (Ауді), моделі A6 (А шість). Згідно з п. 2 вказаного договору вартість автомобіля склала 534 274,00 грн. з ПДВ (445228,33 грн. - ціна автомобіля без урахування ПДВ + 89045,67 грн. ПДВ). У відповідності до податкових накладних № 109 від 29.05.2013 та № 110 від 31.05.2013 позивачем придбано легковий автомобіль марки AUDI A6 Limousine кузов НОМЕР_5. Платіжними дорученнями від 29 травня 2013 року № 141 на суму 267137,00 грн. та від 04 червня 2013 року № 1 на суму 267137,00 грн. позивач перерахував на користь продавця кошти за придбаний легковий автомобіль.

Як вбачається з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців основним видом економічної діяльності позивача є вантажний автомобільний транспорт.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що транспортний засіб придбаний та використовується позивачем у власній господарській діяльності.

Відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації ( перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно - екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції; транспортні засоби, що належать фізичним особам - підприємцям, реєструються за ними, як за фізичними особами.

Відповідно до вказаного Порядку, транспортні засоби зареєстровано фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу не може зазначатися власником фізична особа - підприємець, оскільки чинним законодавством таке не передбачено.

Відповідно до п. 198.3. ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із судом першої інстанції, що неможливість реєстрації транспортних засобів за фізичними особами - підприємцями не позбавляє права таких осіб на податковий кредит по операціях з придбання транспортних засобів, якщо були дотримані умови йог формування, визначені ст.198 Податкового кодексу України та не позбавляє права такого платника податків на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог позивача та визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області від 29.08.2013 року № та від 19.09.2013 № .

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги Мукачівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.04.2014р. по справі № 807/3708/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

С.М.Кузьмич

Повний текст ухвали складений 03.04.2015 року.