Справа № 1270/4379/12
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 грудня 2014 р. № 1270/4379/12

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод"
до Луганської митниці Начальника митного посту "Алчевськ" Луганської митниці Савостіна М.М.
про визнання протиправними дій ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Алчевський коксохімічний завод", 06.06.2012 року звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Луганської митниці, начальника митного посту "Алчевськ" Луганської митниці Савостіна М.М., в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Луганської митниці про визнання митної вартості товарів №702020001/2012/000190/1 від 27.02.2012 року; скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №702020001/2/00033 від 27.02. 2012 р.; визнати протиправними дії відповідача-2 щодо висування вимоги від 15.02.2012 року про надання позивачем: «договору на закупівлю товару фірмою «MIR TRADE AG» та визнати протиправними дії відповідача-2 щодо внесення до п.33 рішення Луганської митниці про визнання митної вартості товарів №702020001/2012/000190/1 від 27.02.2012 року відомостей, що не відповідають дійсності, а саме: відомостей про відмову позивача від надання договору з третіми особами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та фірмою "MIR Trade AG" (Швейцарія) 30 червня 2011 року був укладений зовнішньоекономічний контракт N 86-МТ/2011, в межах якого позивачем на митну територію України в січні 2012 року на умовах DAF UA станція Тополі (ІНКОТЕРМС 2000) був ввезений вантаж: вугілля марки КС. Товар надійшов для розмитнення на Луганську митницю за періодичною митною декларацією №702020001/2012/000237. На підставі вищезазначеного контракту та згідно додатку №7 від 20.12.11р. позивачем було заявлено до митного оформлення в режимі імпорту зазначений товар (ВМД №702020001/2012/001066) за ціною договору, а саме: 181 доларів США за одну тону, та надано декларацію митної вартості за формою ДМВ-1 і необхідний пакет документів, передбачений Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1766 від 20.12.2006р.

Відповідач-1 карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №702020001/2/00033 від 27 лютого 2012р. відмовив позивачеві в митному оформленні товару. Підставою для відмови в митному оформленні зазначено: «Проведення митної оцінки (рішення про визначення митної вартості №702020001/2012/000190/1 від 27.02.2012р). Того ж дня відповідачем-1 було прийняте рішення № 702020001/2012/000190/1 до ВМД №702020001/2012/001066, згідно з яким визначення митної вартості товару за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються неможливо в зв'язку з: «неподанням договору на закупівлю товару з третіми особам та із урахуванням цінової інформації, які міститься у митного органу».

Позивач вважає дії та рішення відповідачів протиправними, такими, що не відповідають нормам законодавства України щодо митного оформлення товару, оскільки позивачем були надані митному органі у повному обсязі документи, що зазначені у ст. 7 Порядку декларування.

Крім того, за судженням позивача, якщо митний орган дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, у тому числі сировина, матеріали та/або комплектуючі, які входять до складу товару, митний орган вправі зобов'язати декларанта визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення. Разом з тим, процесуально ніяких зобов'язань від митниці до позивача не надходило. Тим самим, законом встановлено, що митний орган у спірних правовідносинах повинен доказати та підтвердити документами, сумісними з бухгалтерським обліком, факт того, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, у тому числі сировина, матеріали та/або комплектуючі, які входять до складу товару. Проте, жодного доказу цього доводу відповідач-1 в спірному рішенні не навів, застосувати інший метод визначення митної вартості, ніж перший, позивача не зобов'язав.

За таких підстав, позивач просив суд прийняти рішення про задоволення позову, наполягав на обґрунтованості позовних вимог.

У судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за відсутністю представника позивача у відповідності до ст. 128 КАС України.

Відповідач 1 - Луганська митниця, у судове засідання повноважного представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Витребувані судом документи суду не надав, причини неявки суду не повідомив.

У письмових запереченнях на позов (т.1 а.с.82-87) відповідач вказав, що митниця не визнає позовні вимоги ПАТ "Алчевський коксохімічний завод" у повному обсязі, вважає їх необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню. Так, 15.02.2012 року позивачем до митного оформлення була надана ВМД № 702020001/2012/001066 (обсяг 9473.65 тн) на товар «Вугільний концентрат марки "КС"» відповідно до контракту від 30.06.2011 року №86-МТ/2011, додаток від 20.12.2011 № 8 за заявленою митною вартістю 181 дол.США/тн на умовах поставки DAP - ст. Коммунарськ. Згідно умов контракту передбачалась 100% сплата за поставлений товар. При перевірці заявлених даних за вищезазначеною ВМД було встановлено наступне: - згідно додатків від 20.12.2011 №7, №8 загальний обсяг вантажу, який надійшов на адресу ПАТ «Алчевськкокс» становив 19959,40 тн на загальну вартість 3612651,40 дол. США; (умовами контракту передбачалась 100 % оплата товару тоді як на момент подання ВМД фактично було сплачено 431662,30 дол.США), чим порушено вимоги пункту 7 Постанови КМУ від 20.12.2006 № 1766. Виходячи із факту невиконання обов'язкових вимог Постанови КМУ від 20.12.2006 № 1766 у декларанта були додатково запрошені наступні документи: договір на закупівлю товару з третіми особами та витяги даних журналів «Метал Эксерт. Уголь», «Информация по ринку коксующегося угля» із зазначенням рівня цін на вугілля на період поставки (січень 2012 року).

При перевірці додатково наданих декларантом документів митницею було встановлено: - невиконання умов оплати за товар (загальний обсяг товару, який надійшов згідно додатків становить 19959,40 тн, тоді як сплачено 431662,30 дол. США проти 3612651,40 дол. США, які повинні були сплачені), що суперечить пункту 10 Постанови КМУ від 20.12.2006 № 1766 в частині відсутності об'єктивних даних, що підлягають обчисленню та перевірці відповідно до вимог Митного кодексу України та у розумінні положень статті 7 Генеральної угоди з тарифів та торгівлі; - згідно із виданням витягу з журналу "Металл Эксперт. Новости рынков угля" від 06.02.2012 № 6(134) сторінка 5 - формування ціни ціна на вугільний концетрат марки "КС" як менш якісного матеріалу, який використовується в якості добавок та отощаючого компонента у січні становив 160-205 дол. США/тн.

За таких обставин відповідач 1 стверджує, що у застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, згідно статті 267 Митного кодексу України (за 1 методом визначення митної вартості ) було правомірно та об'єктивно відмовлено. Митну вартість товару визначено за 6 методом із розрахунку 205,0 дол. США за тону на підставі інформації про ціну на вугілля марки "КС" з РФ у січні 2012 року (витяг видання з журналу "Металл Эксперт. Новости рынков угля" від 06.02.2012 № 6(134) сторінка 5). Після цього, 27.02.2012р. ПАТ «Алчевськкокс» була оформлена ВМД № 702020001/2012/001604 із урахуванням вищезазначеного рішення.

Відповідач 2 - начальник митного посту "Алчевськ" Луганської митниці, у судове засідання не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Правом надати письмові заперечення на позов не скористався.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

За матеріалами справи судом встановлено, що 30 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Алчевський коксохімічний завод" та фірмою "MIR Trade AG" (Швейцарія) був укладений зовнішньоекономічний контракт N 86-МТ/2011, відповідно до якого позивачем на митну територію України в січні 2012 року на умовах DAF UA станція Тополі (ІНКОТЕРМС 2000) був ввезений вантаж: вугілля марки КС (т. 1 а.с. 14-24).

Товар надійшов для розмитнення на Луганську митницю за періодичною митною декларацією №702020001/2012/000237 (а.с.т. 1 а.с. 25).

Статтею 45 Митного Кодексу України встановлено, особи, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митні органи, зобов'язані подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Перелік документів та відомостей, необхідних для здійснення митного контролю, порядок їх подання визначаються Кабінетом Міністрів України відповідно до Митного Кодексу.

Згідно зі статтею 262 Митного кодексу України, митна вартість товарів та метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом при переміщенні товарів через митний кордон України шляхом надання декларації митної вартості. Порядок та умови декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України визначені постановою КМУ від 20.12.06 № 1766 «Про затвердження порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження», затвердженого (далі Порядок декларування).

Пунктом 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 р. № 1766 встановлено, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Відповідно до п. 11 вказаного вище Порядку, для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Так, для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми- виробника товару; калькуляція фірми - виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем, копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини.

Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

Згідно зі ст. 264 Митного кодексу України, заявлена декларантом митна вартість товарів та подані ним відомості про її визначення повинні базуватись на об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.

Митний орган, за правилами, визначеними ст. 265 Митного кодексу України, здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів та має право упевнитись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю та митного оформлення здійснюється посадовими особами митних органів на підставі положень п. 2 «Порядку контролю за правильністю визначення митної вартості товарів», затвердженого ПКМУ від 09.04.08 № 339 (далі Порядок контролю) та «Порядку роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», затвердженого наказом Держмитслужби від 24.06.09 № 602 (далі Порядок роботи).

Відповідно до положень Порядку роботи, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів здійснюється шляхом:

1.1. Перевірки відомостей, що містяться у поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів документах, а саме: декларації митної вартості; вантажній митній декларації, графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині документів, які подаються для підтвердження митної вартості товару), 45; документах, що підтверджують заявлену митну вартість, передбачених Порядком декларування.

1.2. Перевірки наявності необхідних для підтвердження митної вартості документів, визначених Порядком декларування.

1.3. Перевірки дотримання вимог щодо оформлення документів відповідно до пункту 12 Порядку декларування.

1.4. Контролю правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості.

1.5. Контролю наявності обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів.

1.6. Контролю поданих для підтвердження заявленої митної вартості документів на наявність умов або застережень, що унеможливлюють визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

1.7. Контролю поданих для підтвердження заявленої митної вартості документів на наявність відносин пов'язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів.

1.8. Перевірки правильності урахування додаткових складових митної вартості, які згідно зі статтею 267 Митного кодексу України мають додаватися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

1.9. Порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

1.10. Вивчення маршруту транспортування товарів.

1.11. Порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів.

1.12. Вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості.

1.13. Консультацій з декларантом з метою обміну інформацією, що стосується певної зовнішньоекономічної операції та впливає на вартість товарів.

З матеріалів справи вбачається, що 15.02.2012 року позивач - ПАТ "Алчевський коксохімічний завод", до митного оформлення надав ВМД № 702020001/2012/001066 (обсяг 9473.65 тн) на товар «Вугільний концентрат марки "КС"» відповідно до контракту від 30.06.2011 № 86-МТ/2011, додаток від 20.12.2011 № 8 за заявленою митною вартістю 181 дол.США/тн на умовах поставки DAP - ст.Коммунарськ (а.с.26).

Разом з пакетом документів декларантом були надані наступні документи:

- комерційні інвойси: від 18.01.2012 № 063/12; від 19.01.2012 № 066/12; від 23.01.2012 № 086/12; від 23.01.2012 № 087/12 (т. 1 а.с.41-44);

- платіжні доручення та виписки з особового рахунку підприємства: від 08.02.2012 № 58 (на суму 181662,30 дол. США), від 09.02.2012 № 60 (на суму 250000 дол. США) (т. 1 а.с.32-33);

- копія експортної ВМД від 30.12.2011 № 10608070/301211/0004372 (ціна на умовах DAF - Соловей становить 178 дол. США/тн (т. 1 а.с.35);

- висновок Укрпромзовнішекспертизи від 01.02.2012 № 384 (із рівнем цін на концентрат вугільний 180,0-265,0 дол. США/тн) (а.с.34).

Митні органи, реалізуючі митну політику України, згідно статті 11 Митного кодексу України, виконують, зокрема, такі основні завдання як виконання та контроль за додержанням законодавства України з питань митної справи, захист економічних інтересів України тощо.

Після першої перевірки митний орган дійшов висновку, що платіжні документи позивача подані не в повному обсязі, у зв'язку з чим були додатково запрошені у позивача наступні документи: договір на закупівлю товару з третіми особами та витяги даних журналів «Метал Эксерт. Уголь», «Информация по ринку коксующегося угля» із зазначенням рівня цін на вугілля на період поставки (січень 2012 року).

24.02.2012 року декларантом було надано документи (інформація) із зазначенням їх переліку у ДМВ, а саме: витяги із журналів «Новости рынков угля» від 16.01.2012 № 3(131), від 06.02.2012 № 6(134), від 23.01.2012 № 4(132); інформація (на зворотній стороні ДМВ) щодо неможливості надання договору з третіми особами; витяг із видання «Росинформуголь» щодо якісних показників вугілля.

Однак, при повторної перевірці Луганською митницею додатково наданих декларантом документів було встановлено:

- невиконання умов оплати за товар (загальний обсяг товару, який надійшов згідно додатків становить 19959,40тн, тоді як сплачено 431662,30 дол. США дол. США проти 3612651,40 дол. США які повинні були сплачені), що суперечить пункту 10 Постанови КМУ від 20.12.2006 № 1766 в частині відсутності об'єктивних даних, що підлягають обчисленню та перевірці відповідно до вимог Митного кодексу України та у розумінні положень статті 7 Генеральної угоди з тарифів та торгівлі;

- згідно із виданням витяг з журналу "Металл Эксперт. Новости рынков угля" від 06.02.2012 № 6(134) сторінка 5 - формування ціни ціна на вугільний концетрат марки "КС" як менш якісного матеріала, який використовується в якості добавок та отощаючого компонента у січні становив 160-205 дол. США/тн.

27 лютого 2012р. відповідач-1 карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №702020001/2/00033 відмовив позивачеві в митному оформленні товару.

Підставою для відмови в митному оформленні зазначено «Проведення митної оцінки (рішення про визначення митної вартості №702020001/2012/000190/1 від 27.02.2012р.) згідно МКУ від 11.07.02 № 92-ІV (ст. 265, ст. 273) та Постанови КМУ від 20.12.06 №1766» (а.с.13).

Також, 27 лютого 2012 року відповідачем-1 було прийняте рішення № 702020001/2012/000190/1 про визначення митної вартості товарів, в якому зазначено, що на підставі положень статті VII Генеральної Угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ), розділу XXI Митного кодексу України, із урахуванням наданих декларантом додаткових документів (витяги із журналів "Металл Эксперт. Новости рынков угля" та витяг з інформаційно-довідкового видання ЗАТ "Росинформуголь" за 2007 рік щодо якісних характеристик вугіллі марок "КС", "КСН", "КО", "К"), ненаданням: договору на закупівлю товару з третіми особами та із урахуванням цінової інформації, яка міститься у митного органу: (згідно із виданням витяг з журналу "Металл Эксперт. Новости рынков угля" від 06.02.2012 № 6 (134) сторінка 5 - формування ціни, ціна на вугільний концентрат марки "КС" як менш якісного матеріалу, який використовується в якості добавок та отощаючого компонента у січні становив 160-205 дол. США/тн), а також враховуючи інформацію ПАТ "Алчевськкокс" та ЗАТ "Росинформуголь» за 2007 рік щодо якісних характеристик вугілля марок "КС", "КСН", "КО", "К", використання 1-го методу визначення митної вартості не можливо. Визначення митної вартості не можливо у зв'язку з відсутністю інформації про ціни угоди ідентичних та подібних товарів оформлених найближчим часом у митного органу та декларанта. Застосування 4 та 5 методів визначення митної вартості не можливо у зв'язку з ненаданням декларантом інформації для застосування за цими методами. За результатами проведеної консультації з декларантом згідно з вимогами сі 266 Митного кодексу України та наявністю інформації у митного органу щодо зниження ціни на вугільний концентрат марки "КС" (згідно раніше проведеного митного оформлення ідентичного товару за ціною 218 дол. США/тн згідно із додатком № 4 від 31.10.2011 до контракту від 30.06.2011 № 86-МТ/2011) та відповідного аналізу даних російських ВМД та відповідних рахунків РФ у грудні 2011 року та січні 2012 року (за ВМД від 28.10.2011 № 10608070/281011/0003803 ціна становила 211 дол. США/тн, тоді як за ВМД від 30.12.2011 № 10608070/301211/0004372 ціна становить 178 дол. США/тн), митну вартість товару визначено за 6 методом із розрахунку 205,0 дол. США за тону на підставі інформації про ціну на вугілля марки "КС" з РФ у січні 2012 р. (витяг видання з журналу "Металл Эксперт. Новости рынков угля" від 06.02.2012 № 6(134) сторінка 5) (т. 1 а.с.12).

Вирішуючи спір, суд відзначає, що статтею 88 Митного кодексу України визначені обов'язки декларанта. Так, декларант виконує всі обов'язки і несе у повному обсязі відповідальність, передбачену цим Кодексом, незалежно від того, чи він є власником товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, митним брокером чи іншою уповноваженою особою.

Зокрема, ст. 266 Митного кодексу України встановлено визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

6) резервного.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що митну вартість товару було визначено за 6 методом із розрахунку 205,0 дол. США за тону на підставі інформації про ціну на вугілля марки "КС" з РФ з журналу "Металл Эксперт. Новости рынков угля" від 06.02.2012 № 6(134) сторінка 5) у січні 2012 року. 27.02.2012 року ПАТ "Алчевський коксохімічний завод" була оформлена ВМД № 702020001/2012/001604 із урахуванням вищезазначеного рішення, а тому митна вартість оцінюваних товарів позивачем була визначена всупереч діючому законодавству України, що не є сумісним з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.

Відповідач 1 цілком правомірно витребував у позивача додатково документи, зокрема: договір на закупівлю товару з третіми особами та витяги даних журналів «Метал Эксерт. Уголь», «Информация по ринку коксующегося угля» із зазначенням рівня цін на вугілля на період поставки (січень 2012 року) та надав їм об'єктивну оцінку.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Луганської митниці про визначення митної вартості товарів №/2012/000190/1 від 27.02.2012 року та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №702020001/1/00033 від 27.02.12 року є безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню.

Судовим розглядом не встановлено фактів порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно - правових відносин.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 17, 71, 86, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод" до Луганської митниці, начальника митного посту "Алчевськ" Луганської митниці Савостіна М.М. про визнання протиправними дій - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Панченко О.В.