Справа № 2а-314/12/1370
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2012-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2012 р. № 2а-314/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання -Семеряк М.І.,

представника позивача -Семенюти Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Спортур-Україна»до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Спортур-Україна»про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова № від 24.10.2011 року та № /2549 від 23.12.2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неправомірно зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал 2011 року у розмірі 7064 грн. та збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 106 грн. Податкові повідомлення-рішення прийняті всупереч положенням пункту 3 підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств у 2011 році»Розділу ХХ «Перехідні положення»Податкового кодексу України, а тому, на думку позивача, підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 12.01.2012 року відкрито провадження у справі. Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду. В судовому засіданні 05.04.2012 року відповідно до вимог ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позові, просив суд адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча був належним чином обізнаний про розгляд справи. Позиція відповідача викладена у письмовому запереченні позовних вимог.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ДПІ у Галицькому районі м. Львова проведено камеральну перевірку податкової звітності щодо виявлених помилок (порушень) ПП «Спортур-Україна», результати якої відображені в Акті № 3753/2433/151/34368072 від 06.10.2011 року.

Податковим органом встановлено, що в декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року ПП «Спортур-Україна»задекларовано від'ємне значення об'єкта оподаткування в сумі 7064 грн. В декларації задекларований рядок 06.6 від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду в сумі 7 524 грн., цей рядок включає в себе від'ємне значення об'єкта оподаткування за 2010 рік, яке було задекларовано в сумі 7 960 грн. Відповідно до п. 3 підрозділу 4 Розділу ХХ «Перехідні положення»Податкового кодексу України у рядку 06.6 Декларації по податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року платники фіксують від'ємне значення об'єкта оподаткування, задеклароване за попередній звітний період -І квартал 2011 року. Отже, платником завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування за ІІ квартал 2011 року на суму 7524 грн. та занижено податок на прибуток в сумі 106 грн.

З урахуванням висновків проведеної перевірки, ДПІ у Галицькому районі м. Львова прийняті податкові повідомлення-рішення № від 24.10.2011 року, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 7 064 грн., та № /2549 від 23.12.2011 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на прибуток приватних підприємств на 106 грн.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, підприємство оскаржило їх в адміністративному порядку, а в подальшому до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 3 підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств»розділу XX «Перехідні положення»Податкового Кодексу України, пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням того, що у випадку, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Згідно із пунктом 150.1 статті 150 Податкового кодексу України, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Натомість, податковим органом не враховано того факту, що в періоді до 01 квітня 2011 року положення Податкового кодексу України не діяли, діяв Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відтак, позивач, здійснюючи свою господарську діяльність, розраховуючи та декларуючи від'ємне значення об'єкта оподаткування, повинен був керуватись положеннями цього Закону, що, як встановлено судом, і зроблено останнім.

Пунктом 16.4 статті 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»встановлено, що податок за звітний період сплачується його платником до відповідного бюджету у строк, визначений законом для квартального податкового періоду.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

У 2010 році норми цього пункту діяли з урахуванням особливостей, встановлених пунктом 22.4 статті 22 цього Закону.

Згідно із пунктом 22.4 статті 22 вказаного Закону, у 2010 році у складі валових витрат платника податку враховується 20 відсотків суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток, яке утворилося станом на 1 січня 2010 року.

У 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

Відтак, від'ємне значення минулих років, зокрема 2010 року, є складовою витрат 1 кварталу 2011 року, оскільки його включення до складу податкових витрат саме в цьому періоді передбачене нормами Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що діяв у той час, а відповідно до пункту 3 підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств»розділу XX «Перехідні положення»ПК України від'ємне значення 1 кварталу 2011 року підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого кварталу 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Так, підприємством в рядку 06.6 декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року зазначене від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду в сумі 7524 грн.

Суд встановив, що при його розрахунку позивачем, згідно статті 3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та пункту 3 підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств»розділу XX «Перехідні положення»ПК України, валові доходи ІІ кварталу 2011 року зменшувались на суму валових витрат цього періоду, а складовим елементом валових витрат ІІ кварталу 2011 року, згідно з пункту 6.1 статті 6 і пункту 22.4 статті 22 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та Податкового Кодексу України було від'ємне значення минулих років, і на суму амортизаційних відрахувань.

Тобто, вказаний позивачем в рядку 06.6 декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року показник не «розщеплюється»на «від'ємне значення (збитки) минулих років»і «від'ємне значення (збитки) І, ІІ кварталу 2011 року», а є закономірним і логічним продовженням справляння підприємством податку на прибуток з урахуванням даних минулих звітних періодів.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що ПП «Спортур-Україна»обґрунтовано склало декларацію з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року, відтак підстав для зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду у податкового органу не було.

Більше того, відповідач вказує, що до податкової декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року підлягає включенню лише від'ємне значення, створене в першому кварталі, в той же час не зазначає куди слід включити від'ємне значення (збитки) минулих періодів, зокрема 2010 року, що ніяким чином не узгоджується із вище проаналізованими положеннями нормативно-правових актів.

Суд відзначає, що п 4.1.4 ст.4 Податкового Кодексу України передбачено презумпцію правомірності рішень платника податку - в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до 56.21 ст.56 Податкового Кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що при проведенні перевірки позивача, податковим органом не враховано норм Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та Податкового кодексу України, що призвело до помилкового висновку про порушення позивачем порядку заповнення податкової звітності з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року.

Відтак, прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення є неправомірними та підлягають скасуванню.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 94 КАС України у зв'язку із задоволення позову підлягають відшкодуванню із Державного бюджету України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 КАС України -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова № від 24.10.2011 року та № /2549 від 23.12.2011 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Спортур-Україна» () 107 (сто сім) гривень 30 (тридцять) копійок судових витрат.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова виготовлена у повному обсязі 10 квітня 2012 року.

Суддя Сакалош В.М.