Справа № 2а-1969/09/0870
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2009-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Запоріжжя, вул. Кремлівська, 65-в
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2009 р. Справа № 2а- 1969/09/0870
15 год. 30 хв.

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуша С.М.

при секретарі Святенко О.В.

за участю представника позивача Єрмоленко І.Г.

представника відповідача Драч В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом:Приватне підприємство «Берила»
до:Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя
про : визнання нечинними податкової вимоги та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Берила»звернулось з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання нечинною першої податкової вимоги № 1/164 від 24.01.2009 р., посилаючись на те, що 19.01.2009 року Приватне підприємство «Берила»надало для виконання АКБ «Національний кредит»платіжне доручення № 8 від 19.01.2009 р. на суму 650 грн. 53 грн. на сплату єдиного податку до державного бюджету Жовтневого району згідно із ст.6, 8, 10, 16, 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податку перед державно цільовими фондами»№ 2181 від 21.12.2000 року, але 09.02.2009 року ДПІ Жовтневого району м Запоріжжя виставило позивачу першу податкову вимогу № 1/164 від 24.01.2009 року стосовно боргу по сплаті єдиного податку. Також Державною податковою інспекцією в Жовтневому районі м. Запоріжжя 20.02.02009 року проведено публічне обтяження активів платника податків, які належать суб'єкту підприємницької діяльності ПП «Берила». Позивач вказує, що ПП «Берила»самостійно сплачено узгоджені суми податкових зобов'язань шляхом перерахування належних до сплати коштів через Олександрівську філію Акціонерного комерційного банку «Національний кредит»до виставлення податкових вимог, які оскаржуються. У зв'язку з чим просить визнати нечинною податкову вимогу та зняти обтяження з активів, застосоване до підприємства у зв'язку з наявною, на думку відповідача, податковою заборгованістю.

Відповідачем подані заперечення проти позову, відповідно до яких відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позову відмовити, зазначаючи, що першу податкову вимогу від 24.01.2009 р. №1/164 винесено правомірно, згідно приписів Закону України №2181 - ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами». Згідно пп. 5.4.1 п.5.4. ст. 5 Закону України № 2181, узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визначається сумою податкового боргу платника податків. Станом на 24 січня 2009р. заборгованість ПП «Берила»по єдиному податку не була погашена у повному обсязі і склала 650 грн. 53коп., у зв'язку з чим було виставлено першу податкову вимогу №1/164. Однак позивачем станом на 15.04.2009р. погашено податковий борг по єдиному податку у повному обсязі. Згідно п.п. 6.4.1 п..4. ст. 6 Закону України № 2181, податкова вимога вважається відкликаною, якщо сума податкового зобов'язання або податкового боргу, а також пені та штрафних санкцій (за їх наявності) самостійно погашається платником податків, тому Перша податкова вимога ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжі від 24 січня 2009 року № 1/164 з 15.04.2009р. вважається відкликаною.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та дала пояснення в обґрунтування позову аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім того, представник позивача зазначила про те, що відповідач самостійно зарахував кошти, сплачені по інших податкових зобов'язаннях, на погашення оскаржуваної податкової вимоги, що суперечить чинному законодавству.

Представник відповідача позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити та дав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях проти позову. При цьому представник відповідача не заперечував сам факт сплати ПП «Берила»податкових зобов'язань у повному обсязі через установу банку, та пояснив, що оскільки сплачені підприємством кошти не перераховані до бюджету, то податкової інспекцією була виставлена податкова вимога з нарахуванням пені.

Вислухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно розрахунку сплати єдиного податку суб'єктом малого підприємства -юридичною особою, сума єдиного податку ПП «Берила»за ІV квартал сума складала 1350 грн.

Сума єдиного податку, яка підлягала сплаті за грудень 2008 року становила 650 грн.

19.01.2009 р. ПП «Берила»оплачено згідно платіжного доручення на переказ грошових коштів до бюджету Жовтневого району з призначенням платежу «єдиний податок за грудень 2008 р.»: платіжне доручення № 8 від 19.01.2009 р. на суму 650 грн. 00 коп. згідно із ст.6, 8, 10, 16, 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податку перед державно цільовими фондами»№ 2181 від 21.12.2000 року.

Платіжне доручення прийнято 19.01.2009 р. до виконання банком, що підтверджено вхідним штампом банка

Переказ грошей не було завершено і вказана сума не надійшла за призначенням до відповідних бюджетів через те, що банк кошти до бюджету не перерахував.

Зазначені обставини підтверджуються наданими позивачем та дослідженими в судовому засіданні копіями розрахунку сплати єдиного податку суб'єктом малого підприємства -юридичною особою, облікової картки платника податків ПП «Берила», платіжного доручення від 19.01.2009 р.

24.01.2009 року ДПІ Жовтневого району м Запоріжжя виставило Позивачу першу податкову вимогу № 1/164 від стосовно боргу по сплаті єдиного податку. Також Державною податковою інспекцією в Жовтневому районі м. Запоріжжя 20.02.02009 року проведено публічне обтяження активів платника податків, які належать суб'єкту підприємницької діяльності П.П. «Берила».

Не погодившись з податковою вимогою, позивач направив скаргу до ДПІ Жовтневого району м Запоріжжя, а пізніше і до ДПА у Запорізькій області. В задоволенні скарги ПП «Берила», було відмовлено відповідно до норм п 6.2.1 ст. 6, пп.. 16.4.1 п.16.4 ст.16 та пп..17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податку перед державно цільовими фондами» № 2181.

Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»переказ грошей - це рух певної суми грошей з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому в готівковій формі. Ініціатором переказу вважається особа, яка на законних підставах ініціює переказ грошей шляхом формування та подання відповідного документа на переказ або використання спеціального платіжного засобу. Відповідно до п. 22.4 ст. 22 зазначеного Закону ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банк має забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку має виконувати платіжна система (п. 1.29 ст. 1 Закону «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»). Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями ст. 32 зазначеного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Згідно з п. 22.4. ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Згідно з пп. 16.5.1., п. 16.5. ст. 16 Закону України від 21.12.2000р. № 2181-ІП «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», за порушення строків перерахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених Законом України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, у розмірах, встановлених підпунктом 16.4.1 пункту 16.4 статті 16, та штрафні санкції, встановлені підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 цього Закону, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Законом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків, зборів (обов'язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції. Днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах.

Відповідно до ч. 5 ст. 50 Бюджетного кодексу України, відповідно до якої податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими в дохід державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

Розрахункові документи ПП «Берила»банком були прийняті.

Згідно з пп. 8.7.1. п.8.7 ст.8 , п.16.3 ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»виконання платником зобов'язання по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення та перерахування сум податку.

Здійснення платником будь-яких інших додаткових дій, крім подання платіжних документів, чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до ст.3 Закону України від 02.10.1992 № 2654-ХІІ «Про заставу»«Заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо». Обов'язки державних податкових органів з реєстрації поширюються на виникнення та зміну прав податкової застави з урахуванням вимог податкового законодавства.

Згідно із ст.3 Закону України від 18.11.2003р. № 1255-ІV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», «Обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором. Вимоги до правочину, на підставі якого виникає обтяження, встановлюються законом.»

Крім того, ПП «Беріла»звернулося до суду про визнання нечинною податкової вимоги 24.03.2009 року, 13.04.2009 року провадження судом по цій справі було відкрито, а відповідно до вимог підпункту 5.2.4 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами», у разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що ПП «Берила»самостійно сплатило у повному обсязі узгоджені суми податкових зобов'язань шляхом пред'явленням платником податків до установи банку платіжного доручення у встановлений строк, то неперерахування податку до бюджету сплаченої суми єдиного податку є виною банку, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що підстави для виставлення Податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Запоріжжя податкової вимоги від 24.01.2009 р. були відсутні, і тому вимоги позивача про визнання зазначеної податкової вимоги нечинною та про зобов'язання припинити та виключити запис № 8475977 від 19.02.2009 р. з Державного реєстру обтяжень, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, суд находить необґрунтованими посилання представника відповідача про те, що оскаржувана податкова вимога вважається відкликаною у зв'язку із сплатою податкової заборгованості, яка відбулась 15.04.2009 р., оскільки, як вбачається із облікової картки ПП «Берила»та пояснень представника позивача, сплачені 15.04.2009 р. кошти мали інше призначення ніж погашення податкової заборгованості зі сплати єдиного податку за грудень 2008 року, і право самостійно змінювати призначення платежу податковій інспекції за законом не надано.

Відповідно до ст. 94 ч.1 КАС України, понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати у розмірі 3 грн. 40 коп., підлягають присудженню з Державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 17, 94, 160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати нечинною першу податкову вимогу № 1/164 від 24.01.2009 р., винесену Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Запоріжжя.

Зобов'язати Держану податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Запоріжжя зняти обтяження з активів Приватного підприємства «Берила», реєстраційний номер 8475977, накладене 19.02.2009 р. на підставі заяви Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя від 18.02.2009 р. без номеру.

Присудити на користь Приватного підприємства «Берила»судові витрати в сумі 3 грн. 40 коп. з Державного бюджету.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова , якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а у разі складання постанови в повному обсязі -з дня складання в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанову виготовлено у повному обсязі 01 червня 2009 року.

Суддя С.М. Каракуша