Справа № 804/20431/14
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2015 рокусправа № 804/20431/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2015р. у справі № 804/20431/14

за позовом ОСОБА_1

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправним бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, яка виявилася в не розгляді заяви позивача щодо приватизації його квартири згідно із пунктом 3 статті 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» та неприйнятті рішення про передачу у приватну власність квартири позивача згідно процедури, передбаченої Положенням про порядок передачі квартир, жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396.

Зобов'язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська розглянути заяву про передачу в приватну власність квартири, що займає позивач спільно з членами його родини та прийняти рішення щодо приватизації цієї квартири, згідно процедури, передбаченої Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396. В решті позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2015 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 199 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом з членами родини проживає в АДРЕСА_1, вселення в яку відбулося на підставі ордеру від 09.09.2008 року № 45, виданого Гвардійською КЕЧ району.

03.12.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Гвардійської КЕЧ із заявою про передачу в приватну власність квартири, яку він займає.

Проте, за даною заявою рішення відповідно до чинного законодавства прийнято не було.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська посилається на те, що вказана заява була розглянута як звернення громадян та надано на неї відповідь листом від 08.12.2014 року № 3706.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання врегульовано Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно із частиною 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Частиною 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону.

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Аналіз даної норми свідчить про те, що орган приватизації зобов'язаний не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина прийняти рішення про передачу у власність або про відмову у передачі квартири у власність.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 03.12.2014 року звернулася до Гвардійської КЕЧ із заявою про передачу в приватну власність квартири, яку вона займає.

Однак, рішення органом приватизації про передачу або про відмову у передачі позивачу квартири у власність, відповідно до чинного законодавства прийнято не було.

Твердження відповідача про те, що оскільки, квартира, в якій проживає позивач, знаходиться на території закритого військового поселення, у зв'язку з чим не може бути об'єктом приватизації, не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини не звільняють відповідача від обов'язку розглянути заяву позивача у порядку, визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та прийняти за результатами її розгляду відповідне рішення.

Враховуючи, що рішення про передачу або про відмову у передачі квартири у власність, на підставі заяви ОСОБА_1 про передачу в приватну власність квартири АДРЕСА_1, органом приватизації прийнято не було.

Отже, судом першої інстанції, виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального чи процесуального права, тому з урахуванням викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2015р. у справі № 804/20431/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено 01.04.2015 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова