Справа № 2а-2655/10/0870
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року 12:23 Справа № 2а-2655/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

при секретарі судового засідання - Сірик К.Л.

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Дяченко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя

про: визнання протиправними і скасування рішень ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 16.02.2010 №, від 17.12.2009 №

ВСТАНОВИВ:

13.05.2010 Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою (з урахуванням уточненого позову) до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя про визнання протиправними і скасування рішень ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 16.02.2010 №, від 17.12.2009 №00012304.

Ухвалою суду від 14.05.2010 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст.108 КАС України для приведення її у відповідність до ст.106 КАС України.

Позивач усунув недоліки позовної заяви, а тому ухвалою суду від 07.06.2010 відкрито провадження в адміністративній справі №2а-2655/10/0870, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд на 22.06.2010.

Ухвалою суду від 22.06.2010 провадження у справі зупинено за клопотанням відповідача до 02.09.2010 для надання додаткових доказів.

02.09.2010 провадження у справі поновлено зі стадії судового розгляду. У судових засіданнях оголошувались перерви до 14.09.2010 та 23.09.2010.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 23.06.2010 на підставі ст.160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Позивач надав уточнення позовних вимог та просить визнати протиправним і скасувати рішення від 16.02.2010 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2 637 грн. 80 коп. та від 17.12.2009 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2 569 грн. 40 коп. Зазначає, що при проведенні перевірки відповідачем порушено порядок проведення перевірок, встановлений чинним законодавством. Також вказує, що для платників єдиного податку - фізичних осіб чинним законодавством України не встановлено форму розрахункового документа, який видається на підтвердження факту оплати за проданий товар, відображення операції з оплати як торгової виручки у Книзі обліку доходів та витрат та видача квитанції довільної форми є належним оформленням розрахункової операції відповідно до закону. Отже, застосування штрафних санкцій на підставі п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 за порушення п.12 ч.1 ст.3 вказаного Закону, а саме, за проведення розрахункової операції без використання розрахункової книжки в сумі 340 грн. не відповідає закону. Застосування штрафних санкцій на підставі ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 проведено взагалі безпідставно з огляду на незаконність будь-яких дій, що вчинені в межах незаконної перевірки та відсутність самого факту правопорушення, що підтверджується Актом. Просить позов задовольнити.

Відповідач з позовними вимогами не погодився з підстав, зазначених у наданих запереченнях. Зазначає, що перевірка проведення з дотриманням норм діючого законодавства, висновки перевіряючих про порушення позивачем п.п.2, 5, 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 №265/95-ВР є обґрунтованими, а тому застосування штрафних (фінансових) санкцій є цілком правомірним. Просить у задоволенні позову відмовити.

Як встановлено матеріалами справи, 08.12.2009 працівниками ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя, відповідно до Наказу на перевірку від 30.11.2009 №1102 та направлень на перевірку від 08.12.2009 №895 та №896 була проведена перевірка господарської одиниці - кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в якому здійснює господарську діяльність суб'єкт господарської діяльності - ФОП ОСОБА_1

Перевірка проводилась у присутності позивача, з направленнями від 08.12.2009 за №895 та № 896 та Наказом від 30.11.2009 за №1102 щодо проведення перевірки позивач була ознайомлена 08.12.2009, про що свідчить підпис приватного підприємця ОСОБА_1 в розписці.

За результатами перевірки податковою складено акт від 08.12.2009 №0300/08/28/23/НОМЕР_1 за дотриманням суб'єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обіг) готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

В акті перевірки зазначено, що ПП ОСОБА_1 є платником єдиного податку, свідоцтво про сплату єдиного податку фізичною особою №НОМЕР_2 від 30.12.2008 видане ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя на 2009 рік.

В ході перевірки встановлено порушення вимог Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР в редакції Закону України від 01.06.2000 №1776-ІІІ «Про застосування реєстраторів розрахунком операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), а саме:

- порушення вимог п.2, п.5 ст.3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), а саме, при покупці 2 пляшок пива «Чернігівське світле» 2л. вартістю 12 грн. 30 коп. за пляшку розрахункова операція з використанням розрахункової книжки не проводилась та розрахунковий документ на повну суму покупки у розмірі 24 грн. 60 коп. не видавався;

- порушення п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчуванні та послуг» (із змінами та доповненнями), а саме, при перевірці податковою було вибірково знято залишки товарів, підприємцем не підтверджено надходження та оприбуткування товарів, які зазначені у відомості (додаток до акту) в книзі обліку доходів та витрат на загальну суму 1 114 грн. 70 коп.

В акті перевірки зазначено, що в книзі обліку доходів і витрат (Ф10) перевіряючими було зроблено запис на 26 сторінці.

Позивач ознайомлений з актом перевірки 08.12.2009 року, надав пояснення, підписала акт перевірки без зауважень та отримала примірник акту перевірки.

За результатами розгляду матеріалів перевірки ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 17.12.2009 №, відповідно до якого застосовано фінансові санкції з посиланням на Закон України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), а саме:

- відповідно п.1 ст.17 зазначеного Закону у сумі 340, грн. (17 грн. х 20);

- відповідно ст.20 зазначеного Закону у сумі 2 229 грн. 40 коп. (1 114 грн. 70 грн. х 2) Загальна сума фінансових санкцій склала 2 569 грн. 40 коп.

Зазначене рішення про застосування фінансових санкцій отримано позивачем 22.12.2009 згідно повідомлення про вручення поштового відправлення №2363597.

Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 17.12.2009 № було оскаржено позивачем в апеляційному порядку.

За результатами розгляду скарги позивача Державною податковою адміністрацією в Запорізькій області було прийнято рішення від 05.02.2010 №366/10/25-020, згідно якого рішення ДПІ в Ленінському районі м.Запоріжжя від 17.12.2009 № на загальну суму 2 569 грн. 40 коп. скасовано та застосовано 2 637 грн. 80 коп. штрафної (фінансової) санкції з посиланням на пункт 3 статті 17 та статтю 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

При розгляді скарги ДПА в Запорізькій області доручила ДПІ в Ленінському районі м.Запоріжжя провести повторну позапланову перевірку позивача, при чому врахувати доводи скарги суб'єкта господарювання, що перевіряється.

За результатами повторної перевірки було складено Акт від 02.02.2010 (номер бланку №000459) перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

На підставі акту повторної перевірки від 02.02.2010 та рішення ДПА в Запорізькій області про результати розгляду скарги від 05.02.2010 за №366/10/25-020 ДПІ в Ленінському районі м.Запоріжжя склала і надіслала на адресу ФОП ОСОБА_1 нове рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за № від 16.02.2010 на суму 2 637 грн. 80 коп.

Повторна скарга, подана позивачем до Державної податкової адміністрації України, залишена без задоволення рішенням ДПА України №2295/С/25-0315 від 19.03.2010 про результати розгляду повторної скарги.

Оцінивши представлені докази у їх сукупності вважаю, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контроль за застосуванням РРО здійснюється податковими органами у вигляді планових і позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в України» позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Згідно з ст. 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до ст. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в України» посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Як було встановлено матеріалами справи, перевірка проводилась у присутності позивача, з направленнями на перевірку від 08.12.2009 за №895 та № 896 та Наказом від 30.11.2009 за №1102 щодо проведення перевірки позивач був ознайомлений 08.12.2009, про що свідчить підпис приватного підприємця ОСОБА_1 в розписці.

В направленнях на перевірку податковою зазначенні дата їх видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку.

Суд не вбачає порушень з боку відповідача щодо порядку проведення перевірки та оформлення її результатів, а тому доводи позивача в цій частині не приймаються.

Згідно з п. «а» абз.2 п.5.3 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 21.06.2001 №253 у разі часткового скасування раніше прийнятого рішення про нарахування суми податкового зобов'язання податковий орган складає та направляє платнику податків згідно із зазначеним Порядком нове податкове повідомлення, при цьому раніше надіслане податкове повідомлення вважається відкликаним.

Як було встановлено матеріалами справи, за результатами розгляду скарги позивача ДПА в Запорізькій області було прийнято рішення від 05.02.2010 №366/10/25-020, згідно якого рішення ДПІ в Ленінському районі м.Запоріжжя від 17.12.2009 № на суму 2 569 грн. 40 коп. з посиланням на п.1 ст.17 та ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» скасовано, та застосовано 2 637 грн. 80 коп. штрафної (фінансової) санкції з посиланням на п.3 ст.17 та ст.21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Таким чином, рішення про застосування фінансових санкцій від 17.12.2009 № вважається відкликаним, а тому у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Статтею 1 зазначеного Закону передбачено, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Встановлення норм щодо застосування або незастосування реєстраторів розрахункових операцій в інших законах не допускається.

Відповідно до п.1,2,5 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

- у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України.

Відповідно до вимог п.6 статті 9 вказаного Закону реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності-фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва ( в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книги обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як було встановлено перевіркою, ФОП ОСОБА_1 на час перевірки мала свідоцтво про сплату єдиного податку №НОМЕР_2 від 30.12.2008, терміном дії на 2009 рік. При продажу двох пляшок пива «Чернігівського» світлого 2 л.(підакцизного товару) за ціною 12 грн. 30 коп. (що зафіксовано у акті перевірки) розрахункову квитанцію не виписала та взагалі не реєструвала розрахункову книжку.

Таким чином, висновки податкової щодо порушення позивачем п.2,5 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями) є обґрунтованими, а застосування штрафних санкцій на підставі ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за проведення розрахункової операції без використання розрахункової книжки, в сумі 340 грн. є правомірним.

Отже, в цій частині в задоволенні позову суд також відмовляє.

Разом з цим, суд вважає, що висновки, викладені в акті перевірки в частині порушення позивачем п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР на підставі чого до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 297 грн. 80 коп. не відповідають фактичним обставинам, у зв'язку з чим не може бути визнано законним та обґрунтованим виходячи з наступного.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 Закону передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

На даний час жодним нормативно-правовим актом України не передбачений порядок ведення обліку товарних запасів фізичною особою - підприємцем та його обов'язок мати первинні документи та накладні на товар.

Відповідно до ст.21 Закону, якою керувався відповідач при прийнятті рішення, фінансова санкція застосовується до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання. При цьому фінансова санкція застосовується у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації.

Таким чином, обов'язковою умовою притягнення до юридичної відповідальності є порушення встановленого законодавством порядку обліку товарів, в результаті якого виявлено не обліковані (не оприбутковані) товари.

На виконання ст.9 Закону №265 Постановою Кабінету Міністрів України №1269 від 26.09.2001 «Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів і витрат» (надалі - Постанова №1269) затверджено Порядок ведення книги обліку доходів і витрат.

Згідно з п.5 Постанови №1269 та форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності протягом календарного року суб'єктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг).

Тобто, форма Книги обліку доходів і витрат не передбачає ведення обліку товарних запасів.

Таким чином, законодавством України визначено порядок ведення доходів і витрат суб'єктами малого підприємництва-фізичними особами, але не обліку товарів і тому Книга обліку доходів і витрат до Закону № 265 відношення не має.

Аналогічних висновків щодо відсутності законодавчо встановленого порядку обліку товарів та щодо неможливості встановлювати такий порядок чи змінювати законодавство листами ДПА дійшло і Міністерство юстиції України в листі від 19.05.2010 № 6091-0-4-10-20.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Цей критерій вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятого ним спірного рішення в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 297 грн. 80 коп. за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Керуючись ст. ст.94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 16.02.2010 № на суму 2 297 грн. 80 коп.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 3 (три) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Садовий

Постанова складена у повному обсязі 28.09.2010