Справа № 804/3734/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 р.Справа №804/3734/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Чмоні А.О.
за участю представників: позивача відповідача Маляра Я.А. Чернової Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - головний державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернова Людмила Володимирівна, про визнання незаконними дій та скасування постанови, -
6 березня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - головний державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернова Людмила Володимирівна, з позовними вимогами про:
- визнання незаконними дій головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернової Людмили Володимирівни в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №46514981 на підставі постанови про стягнення виконавчого збору №4531850 від 17 листопада 2014 року;
- скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №46514981 на підставі постанови про стягнення виконавчого збору №4531850 від 17 листопада 2014 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що:
- державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області на підставі виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 29.10.2014 року №753/5327/14 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2014 року №45318750, про яку позивач дізнався 10.11.2014 року, отже, термін самостійного виконання боржником виконавчого документа почався 11.11.2014 року;
- 17.11.2014 року, тобто на сьомий день строку, рішення суду було виконано банком самостійно у порядку та строки, визначені чинним законодавством, про що йдеться у постанові державного виконавця про фактичне виконання рішення суду;
- 18.02.2015 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови державного виконавця від 17.11.2014 року про стягнення виконавчого збору, яку вважає протиправною;
- при здійснення виконавчих дій посадовими особами відповідача допущено порушення норм чинного законодавства, що регламентують порядок проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження, внаслідок чого порушені законні права та інтереси позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року провадження в адміністративній справі №804/3734/15 було зупинено до 24 березня 2015 року за клопотанням відповідача з метою надання письмових пояснень та документів на їх підтвердження.
Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких просив у задоволенні позову відмовити, оскільки за змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку. Таким чином, державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку із чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Представники позивача та відповідача у судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що за заявою представника стягувача від 29.10.2014 року на підставі виконавчого листа №753/5327/14, виданого 29.10.2014 року Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 766786,50 грн., головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Черновою Людмилою Володимирівною 07.11.2014 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №45318750.
Пунктом 2 постанови від 07.11.2014 року боржнику визначений строк самостійного виконання виконавчого документа до 14.11.2014 року.
Пунктом 3 цієї постанови боржника попереджено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк та ненаданні державному виконавцю підтверджуючих документів про його виконання, виконавчий документ буде виконаний у примусовому порядку із стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.
Згідно штемпелю вхідної кореспонденції відділу зовнішнього документообігу ПАТ КБ «ПриватБанк» постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2014 року №45318750 отримана позивачем 10.11.2014 року.
20.11.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надано до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області заяву про закінчення виконавчого провадження №45318750 у зв'язку із повним виконанням виконавчого документа, що підтверджується меморіальним ордером від 17.11.2014 року про сплату на користь ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 766786,50 грн.
У зв'язку із фактичним виконанням боржником у повному обсязі виконавчого документа державним виконавцем 14.02.2015 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №45318750, постанова від 17.11.2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору виділена в окреме провадження.
Вирішуючи заявлений спір по суті суд виходить із наступного.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби встановлено статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV), відповідно до якої об'єктом оскарження є рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби.
Відповідно до пункту 1.5 цієї Інструкції державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.
З огляду на те, що постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу на боржника є виконавчими документами, то такі постанови, а також інші рішення, дії чи бездіяльність, прийняті (вчинені, допущені) у ході їх примусового виконання в окремому виконавчому провадженні, оскаржуються до відповідного адміністративного суду.
У відповідності до положень статті 25 Закону №606-ХІV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.
Суд вважає за необхідне зазначити, що строк самостійного виконання боржником виконавчого документа встановлює державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження. При цьому, боржник не наділений правом самостійного відліку такого строку з дня отримання такої постанови.
У даному випадку граничний строк самостійного виконання рішення був встановлений до 14.11.2014 року, постанова про відкриття виконавчого провадження отримана боржником 10.11.2014 року, тобто до його закінчення.
При цьому, судом не встановлено звернення боржника до державного виконавця із заявою про відкладення виконавчих дій у відповідності до положень статті 35 Закону №606-ХІV, у матеріалах виконавчого провадження такі заяви відсутні, та на розгляд державному виконавцю не надходили.
Згідно частини першої статті 29 Закону №606-ХІV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.
Постанова державного виконавця від 17.11.2014 року №45318750 про стягнення з боржника виконавчого збору ПАТ КБ «ПриватБанк» у адміністративному та судовому порядку не оскаржена, доказів такого оскарження позивач суду не надав.

Частиною сьомою статті 29 Закону №606-ХІV визначено, що у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 Закону №606-ХІV виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З урахуванням викладеного, та враховуючи, що виконавче провадження було закінчено у зв'язку із його фактичним виконанням, державним виконавцем правомірно та у відповідності до вищезазначених норм Закону №606-ХІV винесена оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 17.11.2014 року №45318750 про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» виконавчого збору у розмірі 76678,65 грн., оскільки така постанова боржником не виконана.

Таким чином, суд вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та відмовляє у задоволенні позову.

Щодо тверджень відповідача про пропущення позивачем строків звернення до адміністративного суду із даним позовом суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження №46514981 винесена 16.02.2015 року та отримана позивачем 18.02.2015 року, що підтверджено сторонами у судовому засіданні.

Десятиденний строк на оскарження вказаної постанови спливає 28.02.2015 року, який є вихідним днем, отже, останнім днем строку є 02.03.2015 року.

За змістом статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов подається до суду у формі позовної заяви особисто позивачем або його представником, позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою.

У такому випадку строк звернення до суду обчислюється з дня відправлення поштової кореспонденції.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява направлена позивачем до суду поштовим зв'язком 02.03.2015 року, що підтверджується відбитком поштового штемпелю на конверті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про дотримання позивачем строків звернення до суду.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - головний державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернова Людмила Володимирівна, про визнання незаконними дій та скасування постанови - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 30 березня 2015 року.

Суддя І.О. Верба