Справа № 2а-2064/11/0770
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Справа № 10563/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2011 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

ТОВ «ТрансКом» 20.06.2011 року звернулося в суд з адміністративним позовом до ДПІ у м. Ужгороді Закарпатської області в якому, уточнивши позовні вимоги, просило визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.11.2010 р. №/0, від 14.02.2011 р., №/1, №/1, від 29.04.2011 р. №, №, №. за порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з ПДВ.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2011 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення рішення № від 29.04.2011 року, /0 від 12.11.2010 року. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення №/1 від 14.02.2011 року в частині стягнення 1 406,88 грн., податкове повідомлення рішення № від 19.04.2011 року в частині стягнення 22 980,57 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ДПІ у м. Ужгороді Закарпатської області оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ДПІ у м. Ужгороді Закарпатської області оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що відповідно до п.7.7 ст.7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язані., які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях. Зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій за порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань по ПДВ повністю відповідають законодавству.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Ужгороді було проведено перевірку, за результатами якої складено акт перевірки №3654/15-2 від 29 жовтня 2010 року та встановлені порушення ТОВ «ТрансКом» пп. 5.3.1 п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», яке полягало у порушенні граничних термінів сплати податку на додану вартість за період липень 2008 року - травень 2010 року. (а.с.102-105).

На підставі акту податковим органом 12 листопада 2010 року згідно п. 17.1.7. п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №/0, про зобов'язання ТОВ «ТрансКом» сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 1794,38 грн. за порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 17493,81 грн.;

- №/0, про зобов'язання ТОВ «ТрансКом» сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 9056,72 грн. за порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 45283,61 грн.;

№/0, про зобов'язання ТОВ «ТрансКом» сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 24202,33 грн. за порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 48404,56 грн. (а.с.88-98).

В порядку адміністративного оскарження винесено рішення за №968/10/25-0 від 14.02.2011 року, яким скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.11.2010 року №/0 в частині 3498,13 грн. застосованої штрафної (фінансової) санкції, в іншій частині 5558,59 грн. зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу у відповідній частині -без задоволення; збільшено податкове повідомлення-рішення від 12.11.2010 р. №/0 на 133,00 штрафної санкції; - збільшено податкове повідомлення-рішення від 12.11.2010 року № на 5495,84 штрафної санкції (а.с.174-177).

На підставі вказаного вище рішення ДПІ у м. Ужгороді позивачу надіслано податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Ужгороді від 14.02.2011р. №/1 на 1794,38 грн. штрафної санкції; № на 133 грн. штрафної санкції; №/1 на 5558,59 грн. штрафної санкції; №/1 на 24202,33 грн. штрафної санкції; № на 5495,84 грн. штрафної санкції (а.с.91-96).

За наслідками повторної скарги, рішенням Державної податкової адміністрації в Закарпатській області №1213/10/25-044 від 29.04.2011 року, залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 12.11.2010 року №/0, частково скасоване повідомлення-рішення від 12.11.2010 року №/0 (від 14.02.2011 №/1) в частині 442,26 грн. штрафної санкції, частково скасовано податкове повідомлення-рішення від 14.02.2011р. № в частині 6,22 грн., скасоване рішення від 14.02.2011р. в частині збільшення на 5495,84 грн. штрафної санкції, визначеної податковим повідомленням-рішенням від 12.11.2010р. № /0, скасовано податкове повідомлення-рішення від 14.02.2011 р. №; збільшено на 2375,14 грн. суму штрафної санкції, визначеної податковим повідомленням-рішенням від 14.02.2011 р. №/1, скасовано рішення ДПІ в м. Ужгороді від 14.02.2011 р. в частині скасування 2375,14 грн. штрафної санкції, визначеної податковим повідомленням-рішенням від 12.11.2010 р. №/0 (а.с. 138-140).

На підставі рішення ДПА в Закарпатській області від 29.04.2011р. винесено податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Ужгороді від 29.04.2011р. № на 126,78 грн. штрафної санкції; № на 2375,14 грн. штрафної санкції; № на 23760,07 грн. штрафної санкції. (а.с.96-98).

Податкові повідомлення-рішення ДПІ від 12.11.2010 року, від 14.02.2011 року, від 29.04.2011 року оскаржені в адміністративному порядку до Державної податкової адміністрації України. Рішенням ДПА залишено без змін податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Ужгороді від 12.11.2010 року з урахуванням рішення ДПІ від 14.02.2011 року та з урахуванням рішення ДПА в Закарпатській області від 29.04.2011 року (а.с.178-179).

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що позивачем самостійно визначені податкові зобов'язання з ПДВ за липень 2008 року по травень 2010 року були сплачені у межах строків, передбачених пп.5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», таким чином позивач не порушив граничний строк сплати узгодженої суми податкового зобов'язання за вказаний період.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 71 ч.2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до приписів підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 названого Закону у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як видно з матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено, що сплачену ТОВ «ТрансКом» узгоджену суму податкового зобов'язання з ПДВ за звітні періоди (по яким подавалися податкові декларації з ПДВ) податковий орган направляв на погашення наявного податкового боргу позивача з ПДВ за інші періоди (попередні відносно звітних), а також виокремлено пропуск позивачем таких строків.

Так, позивачем сплачено податкові зобов'язання з ПДВ в такі строки (а.с. 7-87):

за липень 2008 року (податкова декларація з ПДВ була подана 20 серпня 2008 року) - "01" вересня 2008 року (згідно платіжного доручення №444, призначення платежу - "ПДВ за липень місяць 2008 року");

за серпень 2008 року (податкова декларація з ПДВ була подана 19 вересня 2008 року) - "02" жовтня 2008 року (згідно платіжного доручення №486, призначення платежу - "ПДВ за серпень місяць 2008 року");

за вересень 2008 року (податкова декларація з ПДВ була подана 20 жовтня 2008 року) - "30" жовтня 2008 року (згідно платіжного доручення №543, призначення платежу - "ПДВ за вересень місяць 2008 року");

за жовтень 2008 року (податкова декларація з ПДВ була подана 19 листопада 2008 року) - "01" грудня 2008 року (згідно платіжного доручення №597, призначення платежу - "ПДВ за жовтень місяць 2008 року");

за листопад 2008 року (податкова декларація з ПДВ була подана 19 грудня 2008 року) - "08" січня 2009 року (згідно платіжного доручення №ПП-0000001, призначення платежу - "ПДВ за листопад місяць 2008 року"). Оскільки 1-7 січня вихідні дні, то сплата - 08 січня 2009 року;

за грудень 2008 року (податкова декларація з ПДВ була подана 20 січня 2009 року) - "30" березня 2009 року (згідно платіжного доручення №ПП-0000034, призначення платежу - "ПДВ частково за грудень місяць 2008 року", та "29" квітня 2009 року згідно платіжного доручення №35, призначення платежу - "ПДВ доплата за грудень місяць 2008 року").

Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 59 та 89 календарних днів;

за січень 2009 року (податкова декларація з ПДВ була подана 20 лютого 2009 року) - "01" червня 2009 року (згідно платіжного доручення №86, призначення платежу - "ПДВ за січень місяць 2009 року", та "02" червня 2009 року згідно платіжного доручення №89, призначення платежу - "ПДВ за січень місяць 2009 року доплата"). Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 90 та 92 календарних днів;

за лютий 2009 року (податкова декларація з ПДВ була подана 20 березня 2009 року) - "30" червня 2009 року (згідно платіжного доручення №148, призначення платежу - "ПДВ за лютий місяць 2009 року"). Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 90 календарних днів ;

за березень 2009 року (податкова декларація з ПДВ була подана 21 квітня 2009 рок), - "29" липня 2009 року (згідно платіжного доручення №188, призначення платежу - "ПДВ за березень місяць 2009 року"). Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 90 календарних днів;

за квітень 2009 року (податкова декларація з ПДВ була подана 20 травня 2009 року) - "31" серпня 2009 року (згідно платіжного доручення №251, призначення платежу - "ПДВ за квітень місяць 2009 року"). Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 90 календарних днів;

за травень 2009 року (податкова декларація з ПДВ була подана 18 червня 2009 року) - "30" вересня 2009 року (згідно платіжного доручення №304, призначення платежу - "ПДВ за травень місяць 2009 року"). Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 90 календарних днів;

за червень 2009 року (податкова декларація з ПДВ була подана 17 липня 2009 року) - "28" жовтня 2009 року (згідно платіжного доручення №351, призначення платежу - "ПДВ за червень місяць 2009 року"). Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 90 календарних днів;

за липень 2009 року (податкова декларація з ПДВ була подана 19 серпня 2009 року) - "30" листопада 2009 року (згідно платіжного доручення №414, призначення платежу - "ПДВ за липень місяць 2009 року"). Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 90 календарних днів;

за серпень 2009 року (податкова декларація з ПДВ була подана 18 вересня 2009 року) - "30" грудня 2009 року (згідно платіжного доручення №476, призначення платежу - "ПДВ за серпень місяць 2009 року", платіжне дорученням №478 призначення платежу - "ПДВ за серпень місяць 2009 року доплата", "11" січня 2010 року платіжне доручення №482 призначення платежу - "ПДВ за серпень місяць 2009 року доплата"). Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 90 та 102 календарних днів.;

за вересень 2009 року (податкова декларація з ПДВ була подана 20 жовтня 2009 року) - "26" січня 2010 року (згідно платіжного доручення №12, призначення платежу - "ПДВ за вересень місяць 2009 року", "28" січня 2010 року згідно платіжного доручення №14 призначення платежу - "ПДВ за вересень місяць 2009 року доплата", згідно платіжного доручення №15 з відображенням у ньому призначення платежу - "ПДВ за вересень місяць 2009 року доплата" та квитанція №11852.472.2 від 28.01.10 р.). Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 88 та 90 календарних днів;

за жовтень 2009 року (податкова декларація з ПДВ була подана 19 листопада 2009 року) - "01" березня 2010 року згідно платіжних доручень №74, №75, №76, №77 з відображенням у них призначення платежу - "частково ПДВ за жовтень місяць 2009 року"). Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 90 календарних днів;

за листопад 2009 року (податкова декларація з ПДВ була подана 18 грудня 2009 року) - "31" березня 2010 року (згідно платіжного доручення №124, з призначення платежу - "ПДВ за листопад місяць 2009 року", згідно платіжного доручення №126 призначення платежу - "ПДВ за листопад місяць 2009 року доплата", "01" квітня 2010 року платіжним дорученням №127 з відображенням у ньому призначення платежу - "ПДВ за листопад місяць 2009 року доплата"). Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 90 та 91 календарних днів;

за грудень 2009 року (податкова декларація з ПДВ була подана 20 січня 2010 року, - "05" травня 2010 року (згідно платіжного доручення №180, призначення платежу - "ПДВ за грудень місяць 2009 року"). Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 88 календарних днів;

за січень 2010 року (податкова декларація з ПДВ була подана 22 лютого 2010 року). На підставі листа ТОВ "ТрансКом" №38 від 12.05.2010 року, зараховано переплату по податку на прибуток в сумі 2661,00 грн. в рахунок сплати ПДВ, згідно податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2010 року, поданої 22 лютого 2010 року. Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 77 календарних днів;

за лютий 2010 року (податкова декларація з ПДВ була подана 19 березня 2010 року). На підставі листа ТОВ "ТрансКом" №39 від 12.05.2010 року, зараховано переплату по податку на прибуток в сумі 2108 грн. в рахунок сплати ПДВ, згідно податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2010 року, поданої 19 березня 2010 року. Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 49 календарних днів;

за березень 2010 року (податкова декларація з ПДВ була подана 20 квітня 2010 року). На підставі листа ТОВ "ТрансКом" №40 від 12.05.2010 року, зараховано переплату по податку на прибуток в сумі 2172,00 грн. в рахунок сплати ПДВ, згідно податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2010 року, поданої 20 квітня 2010 року. Отже, вказане податкове зобов'язання було сплачено з затримкою 18 календарних днів;

за квітень 2010 року (податкова декларація з ПДВ була подана 20 травня 2010 року), - "28" травня 2010 року (згідно платіжного дорученням№234, призначення платежу - "ПДВ за квітень місяць 2010 року", "31" травня 2010 згідно платіжного доручення №235 призначення платежу - " частково ПДВ за квітень місяць 2010 року доплата", "01" червня 2010 згідно платіжного доручення №245 призначення платежу - "ПДВ за квітень місяць 2010 року доплата"). Отже, податкове зобов'язання в сумі 1362 грн. було сплачено з затримкою 2 календарних днів;

за травень 2010 року (податкова декларація була подана 18 червня 2010 року) - "01" липня 2010 року (згідно платіжного доручення №285, призначення платежу - "ПДВ за травень місяць 2010 року").

Як видно з матеріалів справи, зокрема, зі штампів, проставлених податковим органом на податкових деклараціях позивача за липень 2008 року по травень 2010 року, останні були подані позивачем до податкового органу у межах вищезазначених граничних строків, передбачених пп.4.1.4 п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» для подання таких податкових декларацій, тобто не було порушено граничні строки їх подання.

З вищезазначених платіжних доручень видно, що позивачем самостійно визначені податкові зобов'язання з ПДВ за липень -листопад 2008 року та травень 2010 року були відповідно сплачені у межах строків, передбачених пп.5.3.1. п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами та з урахуванням вимог пп. 4.1.5 п. 4.1. ст. 4 даного Закону.

Колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції, що за період грудень 2008 року по квітень 2010 року податкові зобов'язання по ПДВ були сплачені з порушенням граничних строків сплати податкових зобов'язань.

Так, сумарно по всіх податкових деклараціях сума просрочки платежу строком до 30 днів, а, отже 10% штрафна санкція складає 387, 50 грн., штрафна санкція за просрочку до 90 днів розмірі 20% складає 17188,40 грн., штрафна санкція в розмірі 50% (яка в подальшому, у зв'язку із введенням в дію Податкового кодексу України була обмежена 20%) за прострочку платежу понад 90 днів повинна складати 779,50 грн. (а.с. 163, 7-87). Натомість, податковим органом, внаслідок зміни призначення платежів, позивачу було нараховано податковими повідомленнями-рішеннями 10 % штрафну санкцію в сумі 1794,38 грн. та 126, 78 грн. (а.с.88, 91, 95), хоча слід було нарахувати штрафну санкцію в розмірі 387,50 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно рішив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення № від 29.04.2011 року, /0 від 12.11.2010 року, а податкове повідомлення-рішення № /1 від 14.02.2011 року визнати протиправним та скасувати в частині стягнення 1406,88 грн.

Податковим органом, внаслідок зміни призначення платежу, позивачу було нараховано податковими повідомленнями-рішеннями 20% штрафну санкцію в сумі 5558,59 грн. ( а.с. 92), 2375,14 грн. (а.с.96), хоча слід було нарахувати суму штрафних санкцій в розмірі 17188, 40 грн. Отже, податковим органом недонараховано суму в розмірі 9254,67 грн.., відтак податкові повідомлення-рішення на суму штрафних санкцій 20 % за прострочку платежу строком до 90 днів є меншими, ніж податковий орган повинен був застосувати, а тому в їх скасуванні слід відмовити.

Також податковим органом, внаслідок зміни призначення платежу позивачу було нараховано податковими повідомленнями-рішеннями 50% штрафну санкцію (яка в подальшому була змінена на 20% внаслідок введення вдію ПК України) в сумі 23760, 07 грн. (а.с.97), проте повинна було підлягати до стягнення сума в розмірі 779,50 грн. (а.с.163). Отже, надлишково нараховано суму в розмірі 22980,57 грн., а відтак, дане податкове повідомлення-рішення підлягає до скасування в частині стягнення суми в розмірі 22980,57 грн.

Вказані вище обставини не спростовані апелянтом при апеляційному перегляді.

Податковим органом не заперечується та обставина, що сплачену ТОВ «ТрансКом» узгоджену суму податкового зобов'язання з ПДВ за звітні періоди (по яким подавалися податкові декларації з ПДВ) податковий орган направляв на погашення наявного податкового боргу позивача з ПДВ за інші періоди (попередні відносно звітних).

Така зміна призначення платежів без узгодження з платником суперечить вимогам Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» , оскільки пп. 7.7 ст.7 цього Закону передбачено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) -у рівних пропорціях.

Тобто даною нормою передбачено те правило, що платник податків повинен спочатку погасити самостійно наявний у нього податковий борг з даного виду податку, а тільки після цього погасити податкові зобов'язання з цього податку, які не є податковим боргом, із зазначенням про це у платіжних документах. Якщо у таких платіжних документах платником податків не зазначається призначення сум сплачених за ними та в який платіж вони повинні спрямовуватись, то відповідно до вимог даної норми Закону (п.п 7.7. ст. 7), податковий орган сплачені суми за такими платіжними документами без зазначення у них спрямування платежу, зобов'язаний першочергово зарахувати, при наявності у такого платника податків -у податковий борг з такого платежу; при умові відсутності у таких платіжних документах зазначення виду платежу та без зазначення у них спрямування сплаченої суми, податковий орган, при наявності у платника податків -податкового боргу одночасного його виникнення за різними податками, зборами, зобов'язаний першочергово зарахувати сплачені суми за такими платіжними документами без зазначення у них спрямування платежу -у рівних пропорціях у рахунок сплати наявного податкового боргу за різними податками, зборами (обов'язковими платежами).

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та надана їм вірна юридична оцінка.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2011 року у справі №2а-2064/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук