Справа № 808/5599/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2015 рокусправа № 808/5599/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 р. у справі № 808/5599/14

за позовом ОСОБА_2

до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області

про визнання дії неправомірними та скасування постанови ВП№41262451 від 26.05.2014р. про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

"05" вересня 2014 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправними дії головного державного виконавця протиправними та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №41262451 від 26.05.2014 року та відновити виконавче провадження за виконавчим листом №815/10568/2012, виданий 06.12.2013 року Мелітопольським міськрайонним судом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення суду так і не виконано боржником, а спірна постанова ґрунтується лише на відповіді боржника щодо виконання судового рішення, проте фактично виконання не відбулось.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 р. у справі № 808/5599/14 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області про визнання дії неправомірними та скасування постанови ВП№41262451 від 26.05.2014р. про закінчення виконавчого провадження - відмовлено.

Постанову суду мотивовано встановленням відсутності факту порушень законодавства в діях державного виконавця. судом зазначено, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права, і в разі непогодження з розміром пенсійної виплати більш дієвим було б звернення до суду з відповідним позовом про оскарження дій Пенсійного фонду України.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 р. у справі № 808/5599/14, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги повністю повторюють правове обґрунтування заявлених позовних вимог. Скаржник наполягає на помилковому перерахунку пенсійної виплати, неналежному виконанні судового рішення й відповідно протиправному закритті виконавчого провадження.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники відповідача. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників відповідача суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників відповідача не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області перебувало виконавче провадження № 41262451 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-815/10568/2012, виданого 06.12.2013 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, про зобов'язання Управління пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області здійснити перерахунок державної пенсії ОСОБА_2 з 25.10.2011 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням середнього заробітку машиніста залізнично-будівельних машин 6 розряду, цеху з ремонту і обслуговування машин, механізмів та устаткувань у відокремленому структурному підрозділу «Колійна машинна станція № 136» Державного підприємства «Придніпровська залізниця».

18.12.2013 року відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, боржнику надано строк для добровільного виконання судового рішення.

За час здійснення виконавчого провадження, за заявою боржника провадження виконавчих дій двічі відкладалось та боржнику надавався час на виконання постанови в добровільному порядку.

22.05.2014 року на адресу відділу надійшла заява за вих. № 1233/13 від 18.02.2014, в якій Управління пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області повідомило, що судове рішення виконано боржником у відповідності до вимог виконавчого листа. Разом з тим, боржником зазначено, що розмір пенсії ОСОБА_2 внаслідок перерахунку не змінився. Управлінням надано пояснення щодо причин з яких розмір пенсійної виплати залишився незмінним.

26.05.2014 року державним виконавцем, у відповідності до вимог п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із фактичним виконанням судового рішення.

ОСОБА_2 не погодився з діями державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження та зазначаючи, що останній не пересвідчився у правильності здійсненого перерахунку, його законності та обґрунтованості, безпідставно закінчив виконавче провадження, чим грубо порушив права позивача на належний соціальний захист, а саме отримання пенсії у розмірі визначеному законом та судом.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з доводами апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є правомірність винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Обґрунтовуючи вимоги щодо необхідності скасування спірної постанови, позивач вказує на те, що державний виконавець під час закінчення виконавчого провадження не пересвідчився чи вірно Пенсійним фондом здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2; зазначає, що УПФУ протиправно під час перерахунку застосувало положення постанови кабінету міністрів України від 15.04.2003 року №544 «Про підвищення розміру трудових пенсій», що призвело до зменшення розміру пенсійної виплати та здійснено відповідачем всупереч приписів рішення суду на виконання якого здійснювався перерахунок.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ч. 3 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія): 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основними завданнями Державної виконавчої служби України є: реалізація державної політики у сфері організації примусового виконання рішень; внесення пропозицій щодо формування державної політики у сфері виконання рішень; забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством; здійснення освітньо-роз'яснювальної роботи з питань виконання рішень.

Згідно до ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець під час проведення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Таким чином, з наведеного вбачається, що державний виконавець під час здійснення заходів направлених на виконання судового рішення повинен здійснювати відповідні дії направлені на повне виконання відповідного виконавчого документу, а саме перевіряти чи відповідають дії боржника приписам зобов'язальної частини судового рішення, чи у належний спосіб та порядок виконується зазначене рішення боржником.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судом рішення Управління ПФУ в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області зобов'язано здійснити перерахунок державної пенсії ОСОБА_2 з 25.10.2011 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням середнього заробітку машиніста залізнично-будівельних машин 6 розряду, цеху з ремонту і обслуговування машин, механізмів та устаткувань у відокремленому структурному підрозділу «Колійна машинна станція № 136» Державного підприємства «Придніпровська залізниця».

Згідно ж листа боржника вбачається, що перерахунок проведено у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 19.09.2004 року №544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій», що в свою чергу призвело до того, що розмір пенсійної виплати позивача не змінився.

Посилання УПФУ на те, що здійснити перерахунок пенсії згідно до приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення», як того вимагав суд, не можливо через зміни в законодавстві, на думку колегії суддів, не можна вважати підставою для самовільної зміни боржником порядку та способу виконання судового рішення.

В разі наявності перешкод для виконання судового рішення через незрозумілість резолютивної частини судового рішення, державний виконавець та інші сторони виконавчого провадження мають передбачені законом процесуальні можливості звернення до суду з вимогою про роз'яснення судового рішення або зміни чи встановлення порядку та способу виконання судового рішення.

Так, приписами ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави закінчення виконавчого провадження зокрема п.8 вказано, що підставою для закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсягу судового рішення відповідно до виконавчого документу.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що державним виконавцем не вжито необхідних заходів щодо повного виконання судового рішення, державним виконавцем не надано жодної оцінки діям боржника щодо виконання рішення суду, в той час, як останнім рішення суду виконано на власний розсуд без дотримання вимог виконавчого документу та відповідно зобов'язальної частини судового рішення. Таким чином, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження є такою, що винесена необґрунтовано, без дотримання вимог чинного законодавства, що з огляду на порушення прав позивача спірним документом, є підставою для її скасування.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Згідно до ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, відновлення виконавчого провадження регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та відноситься до дискреційних повноважень державної виконавчої служби. Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства. За таких обставин, зобов'язавши відповідача відновити виконавче провадження, суд може підмінити собою суб'єкта владних повноважень щодо прийняття рішення, яке відноситься до виключної компетенції державної виконавчої служби, що не передбачено чинним законодавством.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невірного обрання способу захисту порушеного права, оскільки оскарження перерахунку пенсійного фонду тільки породжує велику кількість однорідних судових спорів, проте жодним чином не сприяє реалізації права позивача на належний рівень соціального захисту визначений судом. Оскаржуючи дії державного виконавця позивач відстоює власне право на належне виконання судового рішення яким вже відновлено його права на отримання пенсії у належному розмірі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції не в повному обсягу встановлено обставини по справі та надано їм невірну правову оцінку, що призвело до невірного вирішення спору по суті, і у відповідності до приписів ст. 202 КАС України, є підставою для скасування судового рішення та винесення нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 р. у справі № 808/5599/14 - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 р. у справі № 808/5599/14 - скасувати та прийняти нову про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_2.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №41262451 від 26.05.2014 року видану Відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко