Справа № 821/790/15-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/790/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

Цюрупинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - позивач, Цюрупинська ОДПІ) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_1), у якому просить стягнути податковий борг у загальній сумі 182611,08 грн.

Ухвалою суду від 31.03.2015 року, відповідно до ст. 52 КАС України, було замінено первинного відповідача на належного - ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1).

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що заборгованість виникла за рахунок несплати грошового зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 178757,60 грн., визначеного згідно податкового повідомлення - рішення № від 18.03.2014 року та нарахованої пені у сумі 14098,11 грн., по податку на доходи фізичних осіб у сумі 3123,15 грн., визначеного згідно податкового повідомлення - рішення № від 18.03.2014 року, розрахунку податкових зобов'язань за 2013 рік, декларації за 2014 рік та нарахованої пені у сумі 0,84 грн., по збору за провадження торгівельної діяльності у сумі 220,33 грн. згідно торгового патенту за квітень 2014 року, по податку на доходи найманих працівників у сумі 510,00 грн. згідно податкового повідомлення - рішення №0 від 18.03.2014 року. Оскільки відповідач добровільно не сплатив вказаний податковий борг, позивач просить його стягнути у судовому порядку.

В судове засідання, призначене на 31 березня 2015 року, представники сторін не з'явилися.

31 березня 2015 року представник позивача надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, заперечень на позов не надала, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи поштова кореспонденція, направлена на адресу позивача згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, яка повернулась до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". У разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така кореспонденція вручена належним чином (ч. 11 ст. 35 КАС України).

Частиною 4 ст.128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно наданого до матеріалів справи розрахунку податкового боргу позивач вказує, що станом на 23.02.2015 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість у загальній сумі 182611,08 грн., яка виникла за рахунок несплати грошового зобов'язання -

- по податку на додану вартість у сумі 178757,60 грн. згідно податкового повідомлення - рішення від 18.03.2014 року № про збільшення грошового зобов'язання на суму 164659,49 грн. та пені у сумі 14098,11 грн.;

- по податку на доходи фізичних осіб у сумі 3123,15 грн. згідно податкового повідомлення - рішення від 18.03.2014 року № про збільшення грошового зобов'язання на суму 321,25 грн., розрахунку податкових зобов'язань за 2013 рік, яким визначено розмір квартальних авансових платежів на загальну суму 2657,18 грн., податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік на суму 143,88 грн. та пені у сумі 0,84 грн.;

- по податку на доходи найманих працівників у сумі 510,00 грн. згідно податкового повідомлення - рішення від 18.03.2014 року № про збільшення грошового зобов'язання на суму 510,00 грн.;

- по збору за провадження торгівельної діяльності у сумі 220,33 грн. за квітень 2014 року згідно торгового патенту від 28.02.2011 року.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у січня 2014 року податковим органом було проведено перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 04.02.2014 року №32/17-0/НОМЕР_1. На підставі вказаного акту перевірки податковим органом були прийняті податкові повідомлення - рішення від 18.03.2014 року № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі 321,25 грн., № про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 164659,49 грн., № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи найманих працівників у сумі 510,00 грн., які були вручені ОСОБА_1 22.04.2014 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення.

Згідно з п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь - які докази оскарження вищевказаних податкових повідомлень - рішень від 18.03.2015 року, а тому у ОСОБА_1 виникає обов'язок щодо сплати визначеного в них грошового зобов'язання відповідно до п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України.

При цьому, за заниження грошового зобов'язання по податку на додану вартість відповідно до пп. 129.1.2 п.129.1 ст. 129 Податкового кодексу України податковим органом нарахована пеня у сумі 14098,11 грн., розмір якої підтверджується наданим до матеріалів справи розрахунком.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було подано до Цюрупинської ОДПІ податкові декларації про майновий стан і доходи, а саме:

- за 2013 рік, згідно якої в додатку 5 "Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності" у рідку 08 визначено розмір квартальних авансових платежів на 2014 рік у сумі 666,87 грн.;

- за 2014 рік, згідно якої у рядку 13.01 визначена сума податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 143,88 грн.

Згідно п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1. ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зворотного боку інтегрованої картки платника податків, судом встановлено, що залишок несплаченого податкового зобов'язання за поданими деклараціями складає 2801,06 грн., в тому числі за авансовими внесками на 2014 рік - 2657,18 грн., за 2014 рік - 143,88 грн.

При цьому, за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання по податку на додану вартість відповідно до пп. 129.1.2 п.129.1 ст. 129 Податкового кодексу України податковим органом нарахована пеня у сумі 0,84 грн., розмір якої підтверджується наданим до матеріалів справи розрахунком.

Також, у 2011 році ОСОБА_1 згідно заяви було придбано торговий патент від 28.02.2011 року, згідно якого відповідач щомісячно повинна була сплачувати вартість торговельного патенту до 15 числа. Проте, згідно інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 не сплачено збір за провадження торговельної діяльності за квітень 2014 року у сумі 220,33 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у ОСОБА_1 узгодженого грошового зобов'язання у загальній сумі 182611,08 грн., в тому числі по податку на додану вартість у сумі 178757,60 грн., по податку на доходи фізичних осіб у сумі 3123,15 грн., по податку на доходи найманих працівників у сумі 510,00 грн., по збору за провадження торгівельної діяльності у сумі 220,33 грн.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За таких обставин, якщо платник податку не сплатив у встановлені строки узгоджені грошові зобов'язання, вони стають податковим боргом.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Згідно вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.59.1. ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України, відповідачу 13.05.2014 року була направлена податкова вимога від 07.05.2014 року №1054-25 на суму 181134,28 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією поштового відправлення, яке повернулось до суду "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України така податкова вимога вважається врученою платнику податків.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до п. 97.3 ст. 97 Податкового кодексу України, у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Згідно інтегрованих карток платника податків станом на дату судового засідання податковий борг ОСОБА_1 у загальній сумі 182611,08 грн. залишається не погашеним.

Відповідно до пп.20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 87.11 п. 87 ст. 87 Податкового кодексу України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Оскільки, сума несплаченого податкового боргу підтверджена наявними у справі документами, тому суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог Цюрупинської ОДПІ про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у загальній сумі 182611,08 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 19, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до державного бюджету податковий борг у загальній сумі 182611,08 грн. (сто вісімдесят дві тисячі шістсот одинадцять гривень 08 коп.), в тому числі по податку на додану вартість у сумі 178757,60 грн. (сто сімдесят вісім тисяч сімсот п'ятдесят сім гривень 60 коп.), по податку на доходи фізичних осіб у сумі 3123,15 грн. (три тисячі сто двадцять три гривні 15 коп.), по податку на доходи найманих працівників у сумі 510,00 грн. (п'ятсот десять гривень), по збору за провадження торгівельної діяльності у сумі 220,33 грн. (двісті двадцять гривень 33 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 8.2.3