Справа № 808/891/15
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року 11:00Справа № 808/891/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до: Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

про: визнання незаконними та скасування податкових повідомлень - рішень та рішень про результати розгляду скарг

ВСТАНОВИВ:

24.12.2014 Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач, Приморська ОДПІ) про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 05.09.2014, № від 05.09.2014, рішення ГУ ДФС Запорізькій області про результати розгляду первинної скарги від 19.12.2014 №522/7/0801-100413, податкових повідомлень - рішень, прийнятих на підставі рішення ГУ ДФС Запорізькій області про результати розгляду первинної скарги від 19.12.2014 №522/7/0801- 100413, рішення ДФС України про результати розгляду повторної скарги від 21.01.2015 №405/111/99-99-10-01-03-14.

Ухвалою суду від 11.02.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/891/15, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд на 26.02.2015.

Ухвалою суду від 26.02.2015 провадження у справі зупинене за клопотанням відповідача до 25.03.2015 для надання додаткових доказів.

25.03.2015 провадження у справі поновлено зі стадії судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з'явився, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Згідно з позовною заявою просить скасувати податкові повідомлення -рішення від 05.09.2014 № та №, якими донараховані податкові зобов'язання з єдиного податку із застосуванням штрафних санкцій. Зазначає, що відповідач обґрунтовуючи правомірність винесених податкових повідомлень-рішень посилається на п.п.291.5.1.5 п.291.5 ст.291 Податкового кодексу України, згідно якого не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють видобуток, реалізацію корисних копалин, крім реалізації корисних копалин місцевого значення. Проте, саме по собі вугілля марок АМ, АО, АС, АКО, ДГО, ДГР, що реалізовувалось позивачем, є товаром - паливом, а не корисною копалиною. Вважає висновки податкового органу необґрунтованими, а спірні податкові повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду скарг такими, що прийнятті з порушенням вимог діючого законодавства та підлягають скасуванню. Також, позивач зазначає, що відповідачем порушено порядок проведення документальної перевірки та розгляду скарг позивача. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, направив суду письмові заперечення на позов та клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідно до заперечень зазначає, що позивач здійснював види діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, а саме реалізацію корисних копалин (вугілля), що є порушенням п.п.291.5.1.5 п.291.5 ст.291 Податкового кодексу України. Вважає висновки податкової обґрунтованими, а спірні податкові повідомлення - рішення правомірними. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як вбачається з матеріалів справи, фахівцями відповідача у період часу з 10.07.2014 по 18.07.2014 проведена позапланова невиїзна документальна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 06.08.2013 по 30.06.2014, правильність нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиного внеску) за період з 06.08.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт №229/08-17-17/НОМЕР_1 від 25.07.2014 (далі - акт перевірки).

Перевіркою, зокрема, встановлені порушення:

- пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 296.3 ст.296 Податкового кодексу України в частині не подання за 9 місяців 2013 року податкової декларації платника єдиного податку (порушення, що оскаржується);

- пп.5 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291 Податкового кодексу України, здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, а саме реалізацію корисних копалин (вугілля) та пп. 296.5.5 п. 296.5 ст. 296, п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України, в частині не відображення доходу отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування в розмірі 1059379,80 грн. окремо в податковій декларації платника єдиного податку та не застосування 15 відсотків до доходу отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, в результаті чого занижено суму податкового зобов'язання з єдиного податку на суму 104 321 грн. 30 коп., відповідно п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України та розділу 2 наказу ДПА України від 17.12.10 №953 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби» на донараховану суму податку на доходи з фізичних осіб нараховано пеня за несвоєчасну сплату в сумі 3990,50 грн. (порушення, що оскаржується).

- п.295.3 ст.295 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати єдиного податку в строк до 19 лютого 2014 року в сумі 52 968 грн. 99 коп., нарахованого відповідно до декларації платника єдиного податку від 22.01.2014 № (порушення, що оскаржується).

На підставі акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення:

-№ від 05.09.2014, яким позивача зобов'язано сплатити суми грошового зобов'язання за платежем штраф з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 5 296 грн. 90 коп.

-№ від 05.09.2014 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 130571,63 грн. (в т.ч. за основним платежем - 104 321 грн. 30 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 26 250 грн. 33 коп.);

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, 16.10.2014 позивачем була подана була первина скарга до Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішенням Головного управління ДФС у Запорізькій області про результати розгляду первинної скарги №522/7/0801-100418 від 19.12.2014 частково задоволено скаргу, скасовані податкові повідомлення-рішення від 05.09.2014 №; №; №, які були також винесені за результатами проведеної перевірки, податкові повідомленні - рішення від 05.09.2014 № та № - залишені без змін. Крім того, збільшено на 5 197 грн. 80 коп. суму податкового зобов'язання по єдиному податку і на 1 299 грн. 45 коп. суму штрафних (фінансових) санкцій згідно п. 123.1. ст.123 Податкового кодексу України.

У відповідності до п.3.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 №1236 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 №2135/22447 позивачем винесено податкове повідомлення - рішення від 29.12.2014 № на збільшену суму податкових зобов'язань з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 6497грн.25коп.

Не погодившись з результатами розгляду первинної скарги, ФОП ОСОБА_1 подана повторна скарга до ДФС України, за результатами розгляду якої рішенням ДФС України про результати розгляду повторної скарги від 21.01.2015 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомленні - рішення від 05.09.2014 № та № - залишені без змін

Оцінивши представлені докази у їх сукупності вважаю, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Щодо порядку проведення документальної перевірки та розгляду скарг позивача.

Суд вважає, що дії відповідача стосовно проведення перевірки є правомірними, оскільки відповідач як орган державної влади покликаний здійснювати належний контроль за сплатою податків, зборів та обов'язкових платежів шляхом проведення перевірок, які в свою чергу оформлюється або довідкою або актом перевірки. Для проведення перевірки у відповідача були всі законні підстави та належним чином оформлені документи, які вручені під розписку позивачу. Перевірка проведена відповідно до наказу від 08.07.2014 № 216 та на підставі повідомлення Приморської ОДПІ від 08.07.2014 № 191/08-17-17. Повідомлення про проведення перевірки та копія наказу вручено позивачу під підпис 08.07.2014. Проведення перевірки продовжувалося відповідно до наказу Приморської ОДПІ « 227 від 16.07.2014 на строк до 2 днів, повідомлення про продовження термінів перевірки від 16.07.2014 « 207/08-17-17 позивачу вручено під підпис 16.07.2014.

Крім того, позивач зазначає про неотримання ним рішення відповідача про продовження строку розгляду первинної скарги, що є підставою вважати задоволеною скаргу позивача. Проте, як засвідчують матеріали справи рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 29.10.2014 №58/14/08-01-10-04-13 про продовження строку розгляду первинної скарги до 20.12.2014 було отримане позивачем 01.11.2014, про що свідчить підпис позивача на корінці рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, в цій частині суд не приймає доводи позивача.

Щодо встановлених порушень.

Як встановлено матеріалами справи фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований державною реєстраційною службою Приморського районного управління юстиції 06.08.2013. Згідно з реєстраційними документами, основними видами господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 визначено: оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД 46.71); інші види роздрібної торгівлі поза магазинами (КВЕД 47.99). Фактично у перевіряємому періоді ФОП ОСОБА_1 перебував з 06.08.2013 по 31.03.2014 на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності зі сплатою єдиного податку.

ФОП ОСОБА_1 здійснював реалізацію продукції - вугілля марок АМ, АО, АС, АКО, ДГО, ДГР, про що свідчать надані позивачем угоди та інші документи бухгалтерської звітності.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, починаючи з 13.11.2013 здійснював діяльність з реалізації корисних копалин загальнодержавного значення (вугілля антрациту, бурого вугілля, кам'яного вугілля), яка у відповідності пп.5 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291 Податкового кодексу України не дає права застосовувати спрощену систему оподаткування, і на порушення вимог п.п.296.5.5 п.296.5 ст.296 Податкового кодексу України не відобразив суму доходів від здійснення такої діяльності у рядку 15 розділу 5 податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2013 рік. На порушення вимог п.п.4 п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України при визначенні податкових зобов'язань по єдиному податку ФОП ОСОБА_1 неправомірно було застосовано ставку податку 5% замість 15%, що призвело до заниження податкових зобов'язань по єдиному податку за 2013 рік на 104321,30грн.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності визначені главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України.

Відповідно до п.291.2 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до п. 291.5 ст.291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи-підприємці), які здійснюють видобуток, реалізацію корисних копалин, крім реалізації корисних копалин місцевого значення.

Статтею 1 Гірничого закону України визначено, що корисні копалини - природні мінеральні речовини, які можуть використовуватися безпосередньо або після їх обробки.

Згідно з п.п.14.1.91 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, корисні копалини - природні мінеральні утворення органічного і неорганічного походження у надрах, у тому числі будь-які підземні води, а також техногенні мінеральні утворення в місцях видалення відходів виробництва та втрат продуктів переробки мінеральної сировини, які можуть бути використані у сфері матеріального виробництва і споживання безпосередньо або після первинної переробки.

Пунктом 3.10 глави 3 Класифікатору корисних копалин ДК 008:2007, затвердженого наказом Держспоживстандарту України № 357 від 12.12.2007, визначено, що корисні копалини - це природні мінеральні утворення органічного і неорганічного походження у надрах, на поверхні землі, у джерелах вод і газів, на дні водоймищ, придатні для промислового використання. Корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення. Віднесення корисних копалин до корисних копалин державного та місцевого значення визначає Кабінет Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр.

Главою 5 встановлений класифікатор корисних копалин, де кам'яному вугіллю встановлений код об'єкта класифікації 13 003 000, вугіллю бурому - 13002000, а антрациту - 13 001 000.

Відповідно до пункту 3.18 глави 3 зазначеного Класифікатору, до твердих горючих корисних копалин відносяться скупчення в осадових породах метаморфізованих змертвілих рослин (вугілля) або змертвілих і неповністю розкладених болотних рослин під впливом біохімічних процесів за умов підвищеної вологості і нестачі кисню (торф).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 затверджено «Перелік корисних копалин загальнодержавного значення» та «Перелік корисних копалин місцевого значення», відповідно до яких, до корисних копалин загальнодержавного значення відноситься також, серед іншого, буре вугілля, кам'яне вугілля та антрацит.

Відповідно до марочної належності вугілля за ДСТУ 37472-96 «Вугілля буре, кам'яне, антрацит. Класифікація (затверджений наказом Держспоживстандарту України від 23.12.1996 №567) позначення марки А відповідає марці вугілля антрацит. Також класифікація вугілля здійснюється за розміром кусків. Класу «дрібне» відповідає позначка М,Ю класу «сім'ячко» відповідає позначка С, класу «горіх» відповідає позначка О.

Таким чином марки вугілля, реалізацію якого здійснював ФОП ОСОБА_1, є сортами (марками) вугілля антрацит та є відповідно антрацит сім'ячка -АС, антрацит дрібний - АМ, газовий горіх - ДГО, довгополум'яний газовий рядовий горріх -ДГРО.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що кам'яне вугілля, реалізацію якого здійснював позивач, відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

У відповідності до п.п.293.3.1 п.293.3 ст.293 Податкового кодексу України, для третьої групи платників єдиного податку ставка податку встановлюється у розмірі 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Згідно з п.п.296.5.5 п.296.5 ст.296 Податкового кодексу України, у разі застосування іншого способу розрахунків, ніж зазначений у цій главі, здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку першої і другої груп, платники єдиного податку в податковій декларації додатково відображають доходи, отримані від здійснення таких операцій.

Відповідно до п.п.4 п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України, до доходу, отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, для платників єдиного податку першої -третьої і п'ятої груп ставка єдиного податку встановлюється у розмірі 15 відсотків.

За приписами ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Доданою до матеріалів справи квитанцією від 03.02.2015 документально підтверджується факт сплати позивачем судового збору в сумі 320 грн. (10% розміру ставки судового збору).

Отже, оскільки у задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі, з позивача має бути стягнуто на користь Державного бюджету України, залишок судового збору (90% розміру ставки судового збору) у розмірі 2397 грн. 37 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 94, 158, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, Запорізька область, 72142, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 397 (дві тисячі триста дев'яносто сім) грн. 37 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Садовий