Справа № 826/1284/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 квітня 2015 року № 826/1284/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЕКС-ЛОГІСТІК» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПЕКС-ЛОГІСТІК» (далі по тексту також - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі також - відповідач), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просило:

- зобов'язати ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити з АІС «Податковий блок» інформацію по результати перевірки ТОВ «ІМПЕКС-ЛОГІСТІК» () та заборонити ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вносити до електронних баз даних Міндоходів України, передавати та враховувати результати перевірки ТОВ «ІМПЕКС-ЛОГІСТІК» () оформлені Актом №1212/26-55-22-08/38149568 від 11.12.2014 року про результати проведення невиїзної позапланової перевірки;

- визнати протиправними дії по складанню ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві акту від 11.12.2014 №1212/26-55-22-08/38149568 про результати проведення невиїзної позапланової перевірки.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що дії відповідача щодо складання акту від 11.12.2014 №1212/26-55-22-08/38149568 результати проведення невиїзної позапланової перевірки є протиправними, позаяк не узгоджуються з приписами податкового законодавства. Разом з тим, звертав увагу суду на те, що на підставі висновків акту перевірки, який не відповідає фактичним обставинам справи, відповідачем здійснено відповідні записи щодо нереальності господарських операцій позивача за перевіряємий період, що свідчить про порушення законних прав та інтересів, на захист яких пред'явлено даний позов.

Відповідач проти задоволення позову заперечував та зазначав, що внесення або зміна інформації у базах інформаційних систем, які використовуються органами державної податкової служби, зокрема, в АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», самі по собі не зумовлюють для платника податків будь-яких юридичних наслідків у формі виникнення або зміни прав та обов'язків, з огляду про що не вбачав підстав для задоволення позову.

10.03.2015р. в судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

Як свідчать матеріали справи, на підставі направлення від 03.12.2014 року №2886/26-55-22-08 та відповідно до наказу в.о. начальника ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів м. Києва від 03.12.2014 року за №3699, заступником начальника відділу спеціальних перевірок управління податкового аудиту, радником податкової та митної служби III рангу, Горшковим Віталієм Івановичем, відповідно до п. п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VІ на виконання постанови слідчого СВ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві майора податкової міліції Димидовського В.А. від 08.10.2014 року стосовно призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «Імпекс-Логістік» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 24.04.2012 року по 30.10.2014 року розпочато позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Імпекс-Логістік» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 24.04.2012 року по 30.10.2014 року.

З пояснень відповідача вбачається, що з метою вручення копії наказу та ознайомлення з направленням здійснено вихід на податкову адресу, зазначену в реєстраційних документах: м. Київ, пров. Новопечерський буд. 19/3 корп. 3 кв. 12, за результатом чого встановлено відсутність посадових осіб підприємства, про що складено акт від 03.12.2014 року №2732/26-55-22-08/38149568 про неможливість розпочати перевірку у зв'язку з відсутністю посадових осіб та направлено запит від 03.12.2014 року №5366/9/26-55-22-08 до ОУ СУФР ДПІ у Печерському районі м. Києва для здійснення заходів щодо розшуку посадових осіб.

Встановлено, що у зв'язку з вищевикладеним на підставі службового посвідчення серія КВ №106992, виданого 20.04.2012 року, заступником начальника відділу Горшковим Віталієм Івановичем відповідно до п. п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VІ на виконання постанови слідчого СВ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві майора податкової міліції Димидовського В.А. від 08.10.2014 року, та відповідно до наказу, виданого в.о.начальником ДПІ у Печерському районі м. Києва №3702 від 03.12.2014 року проведена позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальінстю «Імпекс-Логістік» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 24.04.2012 по 30.10.2014р.

В ході перевірки відповідачем встановлено наступні порушення:

- п.187.1 ст.187, п.198.1 ст. 198, п.198.2, 198.3 та п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року, що призвело до завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 24.04.12 року по 30.10.14 року на загальну суму 10 113 951 грн. та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 24.04.12 року по 30.10.14 року на загальну суму 10 066 500 грн.;

- встановлено відсутність об'єктів оподаткування, які підпадають під визначення ст.22, ст. 135, ст.185 Податкового кодексу України по операціям з придбання товарів (робіт, послуг) ТОВ «Імпекс-Логістік» у підприємств-постачальників за період з 24.04.12 року по 30.10.14 року та операцій з постачання цих товарів (робіт, послуг) від ТОВ «Імпекс-Логістік» контрагентам-покупцям за період з 24.04.12 року по 30.10.14 року.

За наслідками перевірки відповідачем складено акт від 11.12.2014 №1212/26-55-22-08/38149568.

Позивач вважає дії відповідача щодо складання акту від 11.12.2014 №1212/26-55-22-08/38149568 протиправними, зважаючи на те, що відповідачем в ході перевірки не досліджувалась первинна документація позивача, що була підставою для виникнення права на податковий кредит, не враховано добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит, відтак висновки контролюючого органу, відображені у акті перевірки є необґрунтованими.

Також в обґрунтування позовних вимог зазначав, що чинним податковим законодавством не передбачено повноважень податкової служби щодо корегування показників податкових зобов'язань та податкового кредиту на підставі акта перевірки, в якому відображені висновки про заниження (завищення) податкових зобов'язань та податкового кредиту. Відтак, зважаючи на те, що відповідачем інформацію Акта про проведення позапланової перевірки внесено до інформаційної системи «Податковий блок», зокрема інформацію в частині не підтвердження реальності здійснення господарських операцій з переліком контрагентів у період з 24.04.2012 по 30.10.2014рр., без прийняття податкового повідомлення - рішення, позовні вимоги про зобов'язати ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити з АІС «Податковий блок» інформацію по результати перевірки ТОВ «ІМПЕКС-ЛОГІСТІК» () та заборонити ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вносити до електронних баз даних Міндоходів України, передавати та враховувати результати перевірки ТОВ «ІМПЕКС-ЛОГІСТІК» () оформлені Актом №1212/26-55-22-08/38149568 від 11.12.2014 року про результати проведення невиїзної позапланової перевірки є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір по суті суд виходив із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумління виконання покладених н контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Як встановлено пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Разом з тим, ст. 86 Податкового кодексу України встановлено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Зі змісту викладеного випливає, що дії з оформлення результатів перевірки актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки не створюють будь-яких правових наслідків. Проведення перевірок є лише процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником податкового законодавства у рамках податкового контролю.

Як випливає зі змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, у контексті наведених приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Оскільки дії з проведення документальної позапланової виїзної перевірки та зі складення акту за наслідком її проведення, відображення у ньому відповідних висновків посадової особи контролюючого органу щодо порушень того чи іншого нормативно - правового акту, не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків, та враховуючи, що податковий орган має законодавчо визначене право на проведення таких перевірок, то дії щодо проведення вказаної перевірки, оформлення її результатів, у тому числі і відображення у акті перевірки суджень посадової особи контролюючого органу щодо порушень платником податків приписів закону, не можуть вважатись протиправними.

Зокрема, суд наголошує на тому, що акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Разом з тим, висновки, викладені в акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки, є лише відображенням фактичних висновків податкових інспекторів-ревізорів щодо відповідності діяльності відповідного платника податків вимогам закону.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку проте, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій по складанню ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві акту від 11.12.2014 №1212/26-55-22-08/38149568 про результати проведення невиїзної позапланової перевірки, є такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги про зобов'язання відповідача вилучити з АІС «Податковий блок» інформацію по результати перевірки ТОВ «ІМПЕКС-ЛОГІСТІК» (), задоволенню не підлягають, з огляду про наступне.

Відповідно до пункту 71.1 статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань.

Згідно пункту 74.4 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Таким чином, внесення до інформаційних (електронних) баз даних органів податкової служби України відомостей, відображених у акті перевірки є діями, спрямованими на виконання відповідних функцій та завдань та не мають самостійного правового значення, оскільки не являють собою остаточне волевиявлення владного суб'єкта; в подальшому з урахуванням вчинених дій податковим органом може бути прийнято рішення стосовно прав та обов'язків позивача.

В межах судового розгляду справи підтверджено, що жодних нарахувань або збільшення податкових зобов'язань, рівно як і зменшення суми податкового кредиту, за результатами перевірок, які призводять до змін у структурі податкових зобов'язань платника податків, в картці особового рахунку позивача податковим органом здійснено не було.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що , внесення або зміна інформації у базах інформаційних систем, які використовуються органами державної податкової служби, зокрема, АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», самі по собі не зумовлюють для платника податків будь-яких юридичних наслідків у формі виникнення або зміни прав та обов'язків, змін у структурі податкових зобов'язань та податкового кредиту, оскільки внесення такої інформації не призводить до коригування (збільшення) податкових зобов'язань платника податків.

Зважаючи на викладене, позов і в цій частині задоволенню не підлягає.

Позовна вимога про заборону відповідачу вносити до електронних баз даних Міндоходів України, передавати та враховувати результати перевірки ТОВ «ІМПЕКС-ЛОГІСТІК» () оформлені актом №1212/26-55-22-08/38149568 від 11.12.2014 року про результати проведення невиїзної позапланової перевірки, задоволенню не підлягає, з огляду про наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вчинення дій, направлених на проведення документальної позапланової виїзної перевірки та оформлення її результатів є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією казначейських органів.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Таким чином, позовні вимоги про заборону відповідачу вносити до електронних баз даних Міндоходів України, передавати та враховувати результати перевірки ТОВ «ІМПЕКС-ЛОГІСТІК» () оформлені актом №1212/26-55-22-08/38149568 від 11.12.2014 року про результати проведення невиїзної позапланової перевірки, розцінюються судом саме як втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідач довів суду відсутність протиправних дій зі свого боку.

За таких обставин позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур