Справа № 806/315/15
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Житомир справа № 806/315/15

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сичової О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Прокурора Ємільчинського району Житомирської області в інтересах держави до Головного управління Держземагентства у Житомирській області, третя особа: ОСОБА_1 про визнання недійсним наказ №6-879/14-14-СГ від 31.07.2014 р.,-

встановив:

Прокурор Ємільчинського району Житомирської області в інтересах держави звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Житомирській області №6-879/14-14-СГ від 31.07.2014 року про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, розташованої за межами Барашівської сільської ради, орієнтовною площею 87 га. Свої вимоги обгрунтовує тим, що оскаржуваний наказ прийнятий Головним управлінням Держземагентства у Житомирській області всупереч вимог земельного законодавства України.

Прокурор позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа в судове засідання не прибула. Про час, дату та місце судового розгляду справи відповідно до ст.ст. 33, 35 КАС України повідомлявся належним чином.

Оскільки немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, але прибули не всі сторони, які беруть участь у справі, суд відповідно до ч.6 ст.128 КАС України розглядає дану справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, з метою отримання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки, що знаходяться на території Ємильчинського району Житомирської області за межами населених пунктів Барашівської сільської ради площею 87,0 га ОСОБА_1 звернувся з клопотаннями до Головного управління Держземагентства у Житомирській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

За наслідками розгляду вказаного клопотання 31 липня 2014 року Головним управлінням Держземагентства у Житомирській області видано наказ №6-879/14-14-СГ про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо вищезазначеної земельної ділянки загальною площею 87,0 га в оренду із земель державної власності сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства (а.с. 9).

Прокурор вважає, що даний наказ прийнятий Головним управлінням Держземагентства у Житомирській області всупереч вимог земельного законодавства України.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного.

Питання щодо надання земельних ділянок державної або комунальної власності урегульовано Земельним кодексом України (надалі - ЗК України), Законом України "Про землеустрій", Законом України "Про фермерське господарство".

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Фермерське господарство, згідно з положеннями ч.1 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство", є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

За приписами ч. 2. ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство", фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Згідно з п.1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, яке затверджено Указом Президента України від 8 квітня 2011 №445, статусом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів наділено Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України). Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи, у відповідності до п.7 вказаного Положення.

Пунктом 1 Положення про Головне управління Держземагентства в області затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 №258 передбачено, що Головне управління Держземагентства в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Поняття "землеустрою" визначено ст.1 Закону України "Про землеустрій", а саме, це сукупність нормативно-правових, економічних, технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити протягом 5-10 і більше років.

Землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень, у відповідності до ст.22 Законом України "Про землеустрій".

Статтею 122 ЗК України передбачено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, зокрема ч.4 встановлює, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч.2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Положення ч.1 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" аналогічно встановлюють, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Тобто, з метою реалізації права громадян на отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки останній звертається з відповідною заявою чи клопотанням до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Імперативність зазначених норм полягає в тому, що така заява чи клопотання має містити обов'язкові реквізити, зокрема, додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

В контексті зазначеного, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до Головного управління Держземагентства у Житомирської області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства до якого було додано документ про освіту, а саме диплом Державного вищого навчального закладу "Державний агроекологічний університет" серії НОМЕР_1 від 13.07.2007 року про повну вищу освіту за спеціальністю "Агрономія" (а.с.12).

Однак, згідно листа Житомирського національного агроекологічного університету від 01.10.2014 року №1434, диплом спеціаліста серії НОМЕР_2 було видано Державним вищим навчальним закладом "Державний агроекологічний університет" ОСОБА_1 ОСОБА_1 навчання в Житомирському національному агроекологічному університеті не проходив. Крім того в наданому третьою особою відповідачу документі про освіту не вірно зазначено його прізвище.

Таким чином на момент звернення ОСОБА_1 до Головного управління Держземагентства із клопотання та на момент прийняття оскаржуваного наказу у останнього були відсутні необхідні умови для отримання в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства.

Серед іншого судом не встановлено необхідність отримання ОСОБА_1 великих площ земельних ділянок та перспектив діяльності фермерського господарства.

Враховуючи вище наведене, надавши правову оцінку всім обставинам справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, суд в узгодження з вимогами статті 162 КАС України, вважає, що позов слід задовольнити повністю, тим самим, визнати недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Житомирській області №6-879/14-14-СГ від 31.07.2014 року "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою".

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Житомирській області №6-879/14-14-СГ від 31.07.2014 року "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою".

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова