Справа № 569/20320/14-а
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Мізера А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної автомобільної інспекції УМВС України в Рівненській області про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

В Рівненський міський суд з позовом до Відділу Державної автомобільної інспекції УМВС України в Рівненській області про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №537215 від 18 грудня 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 260,00 грн., посилаючись на ті обставини, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Вважає, що він ніяким чином не порушив закону, а протокол та постанова про накладення адміністративного стягнення на нього складено не правомірно. Пояснив, що винних дій він не вчиняв, порушень з його боку вимог дорожнього знаку 33.5.5. ПДР України він не допускав, оскільки виїжджаючи на головну дорогу з другорядної, знаків, які б забороняли рух наліво чи направо немає, вони взагалі відсутні. Ним були дотримані всі вимоги ПДР України. Тому, просить суд позов задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача інспектор ВДАІ Шлеюк О.В. заявлені позовні вимоги позивача не визнав, просить суд відмовити у їх задоволенні посилаючись на ті обставини, що позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху України, а саме 18 грудня 2014 року у м.Березне водій порушив вимогу дорожнього знаку 33.5.5. «Дорога з одностороннім рухом» у зв'язку з чим, ним відносно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 260 грн. Тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази по справі, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №537215 від 18 грудня 2014 року складеної інспектором з ТН ВДАІ Березнівського району Шлеюком О.В., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Опель номерний знак НОМЕР_1 18 грудня 20145 року о 11 год. 40 хв. на вул.Анріїській в м.Березне не виконав вимоги дорожнього знаку 33.5.5. «Дорога з одностороннім рухом», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та керуючись положенням статті 14-1, частин п'ятої, шостої статті 258 та статті 283 КУпАП, постановив, притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 260,00 грн.

Суд вважає, що дії позивача були вірно кваліфіковані працівником ДАІ, а саме ним було допущено порушень вимог ч.1 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження викладене в постанові про адміністративне правопорушення допущене позивачем порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні представник відповідача - інспектор ВДАІ Шлеюк О.В. повністю довів правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з допущенням позивачем порушень ПДР України.

Тому суд вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.122 КУпАП.

З наведених фактів випливає, що уповноваженою особою інспектором з ТН ВДАІ Березнівського району Шлеюком О.В., у відповідності до положення ст.ст.245, 251 КУпАП було з'ясовано повно і об'єктивно обставин справи, а відтак чи винен він у вчиненні даного правопорушення, чи є в його діях склад адміністративного правопорушення, чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності.

Крім того, слід зазначити, що інспектором з ТН ВДАІ Березнівського району Шлеюком О.В., було дотримано вимоги чинного законодавства щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, а саме: було відібрано письмові пояснень і зауваження щодо змісту постанови, роз'яснено процесуальні права.

Також суд вважає, що у відповідності до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення повинно враховуватись уповноваженою особою характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність порушника.

Як вбачається з вищезазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення, інспектором з ТН ВДАІ Березнівського району Шлеюком О.В., при накладенні на позивача адміністративного стягнення були з'ясовані вищезазначені обставини і як наслідок, на позивача накладено мінімальне адміністративне стягнення, а постанова винесена об'єктивно.

Судом постановлено, що постанова є законною та такою, що винесена без порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідно до ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.247 п.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.287 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи: про накладення адміністративних стягнень, тобто ці справи підлягають розгляду у судах загальної юрисдикції у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, зазначені положення Конституції України, а також положення чинного законодавства, норми Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06 березня 2008 року №2, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не знайшли своє підтвердження, є не обґрунтованими, не доведеними і такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,19,21,22,48 Конституції України, ст.ст.2,17,99,100,102,104,105,106 КАС України, ст.ст.268,280,285,287-289 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу Державної автомобільної інспекції УМВС України в Рівненській області про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий :