Справа № 802/4253/14-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 р. м. Вінниця

Справа № 802/4253/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Середюка М.А.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представників відповідача: Нестерук М.І., Цвіркуна С.М., Урлапової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Вінницької об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області, державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області Цвіркуна С.М. про визнання протиправною бездіяльності та дій, зобов"язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В грудні 2014 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ, відповідач 1), державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області Цвіркуна С.М. (далі - відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності та дій, зобов'язання вчинити дії.

Позов мотивовано тим, що відповідачем 2 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку вимог податкового, валютного та іншого законодавства з питань взаємовідносин ФОП ОСОБА_1 з ПП «Кірс», результати якої оформлено актом від 11.09.2014 року №2407/1701/НОМЕР_1. З висновками, викладеними в даному акті перевірки, позивач не погодилась та 24.09.2014 року подала заперечення на акт перевірки. Згодом, в порядку розгляду таких заперечень, Вінницькою ОДПІ в особі ревізора-інспектора Цвіркуна С.М., відповідно до пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України, повторно проведено документальну позапланову невиїзну перевірку, результати якої оформлено актом від 15.10.2014 року №2726/1701/НОМЕР_1. Внаслідок такої перевірки відповідач 2 змінив висновки попередньої перевірки в сторону зменшення раніше встановленого завищення платником податкового кредиту з ПДВ на 8503,00 грн., та зменшення попередньо встановленого завищення податкових зобов'язань з ПДВ на 11372,00 грн.

З такими діями податкового органу позивач не погоджується, оскільки Вінницькою ОДПІ, на думку позивача в порушення пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 та п.58.1 ст.58 ПК України, не прийнято податкового повідомлення-рішення за наслідками проведеної невиїзної перевірки, результати якої оформлені актом від 15.10.2014 року. При цьому, позивач вважає, що висновки акту перевірки від 15.10.2014 року не відповідають дійсності, оскільки господарські операції між ФОП ОСОБА_1 та ПП «Кірс» підтверджуються первинними документами, які сформовані відповідно до норм чинного законодавства та мають юридичну силу, що також, як зазначає позивач, підтверджується постановою Черкаського окружного адміністративного суду та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду в справі № 823/3078/13-а за позовом ПП «Кірс» до ГУ Міндоходів у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Крім того, на думку позивача, якщо таке мало місце, є протиправними дії Вінницької ОДПІ щодо внесення змін до інформаційної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» на підставі висновків акту перевірки від 15.10.2014 року, оскільки відображення таких відомостей, з урахуванням того, що такі відомості повинні співпадати з показниками у податковій декларації платника податку, фактично формує податкові зобов'язання на майбутнє. А отже, спричиняє реальні зміни майнового стану такого платника, а належними способом захисту прав та інтересів платника податків повинно бути відновлення в цій базі таких показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, які задекларував платник податків.

Позивач стверджує, що в порушення норм податкового законодавства, а саме ст.83 ПК України, ревізором-інспектором Вінницької ОДПІ безпідставно визначено завищення позивачем податкових зобов'язань та кредиту, що не відповідає фактичним обставинам справи, не прийнято до уваги надані до перевірки ФОП ОСОБА_1 документи, визначені ст.44 ПК України, які підтверджують право позивача на податковий кредит та податкові зобов'язання з ПДВ за липень, серпень, вересень 2012 року. Також, позивач зазначає, що бездіяльність відповідача 2 полягає в не проведені жодної зустрічної звірки з контрагентами ФОП ОСОБА_1 ні при здійсненні першої, ні в ході другої перевірки.

У судовому засіданні позивач та його повноважний представник підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та надали суду пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. Просили адміністративний позов задовольнити.

Представники відповідачів заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.118-123), просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Окремо зазначили, що перевірка проводилась згідно вимог податкового законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець 27.11.1997р. за номером запису № 3, перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Вінниці з 03.02.1998 р. та є платником, зокрема, податку на додану вартість.

На підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, відповідно до наказу від 05.08.2014 р. № 2257 та повідомлення від 05.08.2014 р. № 210/1701 виданих Вінницькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області, посадовою особою Вінницької ОДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, щодо відпрацювання інформації про відсутність реального здійснення господарських операцій фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, ідн. НОМЕР_1 з ПП «Кірс» за липень, серпень, вересень 2012р., результати якої відображені в акті № 2407/1701/НОМЕР_1 від 11.09.2014р.

Документальною позаплановою невиїзною перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлено:

1) не підтверджено реальність здійснення господарських операцій щодо придбання ОСОБА_1 товарів (робіт, послуг) на адресу контрагентів-покупців за період з 01.07.2012 р. по 30.09.2012 р., порушення ст. 44, ст. 185, ст.ст. 187, 189, 192 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податкові зобов'язання в сумі 493 242 грн.

2) не підтверджено реальність здійснення господарських операцій щодо придбання ОСОБА_1 товарів (робіт, послуг) у контрагентів-постачальників та продажу ОСОБА_1 товарів (робіт, послуг) на адресу контрагентів-покупців за період з 01.07.2012р. по 30.09.2012 р., в результаті чого завищено суму податкового кредиту з ПДВ 475650 грн., чим порушено ст. 44, ст. 198 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки ФОП ОСОБА_1 звернулась із письмовими запереченнями від 18.09.2014 р. до Вінницької ОДПІ, розглянувши які, остання 15.10.2014 р. сформувала висновок на заперечення за № 23576/10, в змісті якого змінено висновок у акті перевірки від 11.09.2014 р. № 2407/1701/НОМЕР_1 на слідуюче:

1) не підтверджено реальність здійснення господарських операцій щодо придбання ФОП ОСОБА_1 товарів (робіт, послуг) у контрагентів-постачальників товарів (робіт-послуг) за період з 01.07.2012 р. по 30.09.2012 р., в результаті чого завищено суму податкового кредиту з ПДВ на загальну суму ПДВ - 467 147 грн., в тому числі за липень 2012 року в сумі - 106 621 грн., за серпень 2012 року в сумі - 252 445 грн., за вересень 2012 року в сумі - 108 081 грн., чим порушено вимоги ст. 44, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України;

2) не підтверджено реальність здійснення господарських операцій щодо продажу ФОП ОСОБА_1 товарів (робіт, послуг) на адресу контрагентів-покупців, а саме СП «Одеські дріжджі» за період з 01.07.2012 р. по 30.09.2012 р., чим порушено ст. 44, ст. 185, ст. 187, ст. 189, ст.. 192 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податкові зобов'язання на загальну суму ПДВ 481 870 грн., в т.ч. за липень 2012 року на суму ПДВ 108 596 грн., за серпень 2012 р. на суму ПДВ 259 426 грн., за вересень 2012 р. на суму ПДВ 113 848 грн. ( а.с. 39 - 69 ).

Водночас, податковим органом 15.10.2014 р. було сформовано акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства з питань взаємовідносин фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідн. НОМЕР_1) з ПП «Кірс» () за липень, серпень, вересень 2012 року за № 27261701/НОМЕР_1 в змісті та висновках якого встановлені аналогічні обставини, що і у висновку на заперечення ( а.с. 80 -102 ).

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводилась на підставі доповідної записки № 3423/17 від 18.12.2013 р. та заперечення вх. № 12921/П від 18.09.2014 р., поданого ОСОБА_1 до Вінницької ОДПІ на акт перевірки від 11.09.2014 року, відповідно до вимог пп.78.1.5 п.78.1 ст.78, ст. 79, ст. 82, п.86.7 ст. 86 ПК України, згідно наказу від 26.09.2014 року № 2764 та наказу від 06.10.2014 і відповідних їм повідомлень ( а.с. 34 - 38 ).

Не погоджуючись з висновками акту перевірки № 2726/1701/НОМЕР_1 від 15.10.2014 р. ФОП ОСОБА_1 звернулась із письмовими запереченнями від 28.10.2014р. до Вінницької ОДПІ ( а.с. 103 - 104 ), розглянувши які, остання вирішила висновок акту перевірки №2726/1701/НОМЕР_1 від 15.10.2014 р. залишити без змін ( а.с. 105 - 106 ).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, надаючи оцінку доводам сторін в обгрунтування вимог та заперечень, суд виходить з вищезазначених встановлених обставин справи та приймає до уваги наступне.

Згідно з пп. 62.1.3 п. 62.2 ст.62 Податкового кодексу України, однією з форм податкового контролю є здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пп.54.3.2 п.54 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Оформлення результатів перевірок передбачено нормами ст.86 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірки (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності).

Згідно з п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його законних представників із висновками перевірки чи фактами та даними, викладеним в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки).

Пунктом 86.8 ст.86 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Аналізуючи положення пункту 86.8 ст.86 Податкового кодексу України та виходячи з доктрини податкового права щодо поняття, змісту правового регулювання адміністрування податків, зборів (обов'язкових платежів) , оформлення їх результатів, суд приходить до висновку, що викладені в акті перевірки висновки та їх обґрунтування не містили достатніх переконань для керівника податкового органу (його заступника) щодо необхідності прийняття податкового повідомлення - рішення в даному випадку.

Саме неприйняття податкового повідомлення - рішення позивач вважає бездіяльністю податкового органу та, в свою чергу, позивачем заявлено позовну вимогу про визнання такої бездіяльності протиправною.

Однак, зі змісту ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України та визначення понять «позивач» та «адміністративний позов», наведених у ст. 3 цього Кодексу, випливає, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо такі рішення, дії чи бездіяльність порушують права, свободи та законні інтереси позивача в публічно-правових відносинах за участю позивача. При цьому, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Належний захист прав та інтересів особи можливий лише в разі існування спірних правовідносин, тобто в разі встановлення, що рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень протиправно породжують, змінюють чи припиняють права та обов'язки в сфері публічно-правових відносин. Зазначене цілком узгоджується зі змістом ч. 2 ст. 124 Конституції України про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Водночас, суспільні правовідносини мають створювати, припиняти чи змінювати права та обов'язки учасників таких відносин.

Отже, судовому захисту підлягають лише порушене право або інтерес особи, при чому такі порушення мають полягати у відповідних правових наслідках у вигляді зміни стану прав та обов'язків позивача або створення об'єктивних перешкод у реалізації законного інтересу відповідної особи, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи. Лише в такому разі позовні вимоги можуть бути задоволені.

Бездіяльність податкового органу, що полягає у неприйнятті податкового повідомлення - рішення, не призводить до виникнення у позивача прав чи обов'язків, а також не передбачає зміну їх стану.

Тому, суд вважає, що зазначена позовна вимога суперечить загально-правовим принципам судового захисту, оскільки, виходячи з норм Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може звернутись до суду тільки з вимогою, спрямованою на відновлення своїх порушених прав. В той же час, задоволення вище зазначеної позовної вимоги мало б наслідком не відновлення, а утискання прав платника податків та створення завідомо негативних наслідків щодо нього, а відтак позов в цій частині задоволенню не підлягає.

В свою чергу, дії відповідача по складанню акта перевірки та та оформлення його змісту є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством. При цьому, наявність акту перевірки чи включення до його змісту певних висновків самі по собі не створюють жодних перешкод для діяльності платника податків, не можуть порушувати права та/або охоронювані законом інтереси особи в публічно - правових відносинах.

Висновки, викладені в акті перевірки № 2726/1701/НОМЕР_1 від 15.10.2014 р. є особистими судженнями ревізора-інспектора контролюючого органу з приводу поведінки платника у сфері податкових правовідносин. Такі висновки не змінюють стан суб'єктивних прав платника та не створюють для нього додаткового обов'язку, а тому також не підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства, в зв'язку з чим в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2014 року в адміністративній справі № К/9991/59017/12 та від 16 липня 2014 року в адміністративній справі № К/800/23408/13.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо внесення змін до інформаційної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», на підставі висновків акту перевірки № 2726/1701/НОМЕР_1 від 15.10.2014 р., та зобов'язання вилучити з інформаційної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» інформацію, внесену на підставі вищезазначеного акту перевірки, то в ході судового розгляду справи з наявних в матеріалах справи доказів та з пояснень позивача і представників сторін встановлено, що податковим органом не вносились такі зміни до інформаційної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», а тому в цій частині відсутній предмет спору ( а.с. 153 - 155, 179 - 187).

Посилання позивача на ту обставину, що бездіяльність ревізора-інспектора полягає також в тому, що під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по господарських операціях позивача з ПП «Кірс», ним не було здійснено зустрічних звірок взаємовідносин позивача з ПП «Кірс», судом приймаються до уваги, однак, в свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право з метою отримання податкової інформації проводити зустрічні звірки суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України надано право платникам податків оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Вчинення дій по проведенню перевірок та зустрічних звірок прямо передбачено в повноваженнях податкового органу. Такі дії є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством.

Зі змісту викладеного вбачається, що дії, які стосуються проведення зустрічної звірки є, по суті, виконанням службовими особами своїх обов'язків, а самі по собі висновки подібних актів не створюють відносин владного підпорядкування, що є необхідною ознакою публічно-правових відносин. Проведення зустрічних звірок є лише процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником податкового законодавства у рамках податкового контролю.

Результатом реалізації цих повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платника податків. Саме рішення контролюючого органу може бути предметом судового оскарження.

Крім того, варто зазначити, що з пояснень представників сторін та письмових доказів (а.с. 143 ) судом з'ясовано, що відповідачами було вжито заходів щодо проведення зустрічних звірок контрагентів позивача, а саме направлено відповідні запити до інших податкових органів, але вже після проведення документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по господарських операціях позивача з ПП «Кірс», а саме 21.10.2014 року. На теперішній час проведення перевірки ПП "Кірс" є неможливим у зв"язку з його ліквідацією ( а.с. 156 - 164 ). Разом з тим, суд зауважує, що аналіз судових рішень в адміністративній справі за позовом ПП "Кірс" до ГУ Міндоходів у Черкаській області про визнання протиправними дій щодо коригування податкового зобов"язання та податкового кредиту, наданих позивачем в обгрунтування доводів про реальності здійснення господарських операцій, які були предметом спірної перевірки, свідчить про висновки судів щодо документального підтвердження реального здійснення господарських операцій ПП "Кірс" сукупністю належним чином оформлених первинних та інших юридично значимих документів, що підтверджують їх фактичне виконання ( а.с. 107 - 110 ).

Зазначене, в свою чергу, також підтверджує відсутність порушень охоронюваних прав, свобод та інтересів позивача, як суб'єкта господарювання.

Як випливає зі змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, у контексті наведених законодавчих приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Оскільки бездіяльність ревізора - інспектора, яка полягає у непроведенні в ході перевірки зустрічних звірок контрагентів платника, не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даної позовної вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно статті 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В той же час, згідно частини 2 статті 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За сукупністю встановлених судом фактичних обставин справи та приймаючи до уваги вищенаведені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору, відповідно до статті 94 КАС України, у зв'язку із відмовою в задоволенні позову відшкодуванню із Державного бюджету України не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя / підпис / Заброцька Людмила Олександрівна

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар