Справа № 826/4612/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 квітня 2015 року 12:31 № 826/4612/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., при секретарі судового засідання Непомнящій А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренд"
до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві
про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2015 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) Товариство з обмеженою відповідальністю «Бренд» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить: скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 10 березня 2015 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративний справі № 826/4612/15 закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 02 квітня 2015 року.

У судовому засіданні 02 квітня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

04 лютого 2015 року Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві проведена фактична перевірка кафе-бару, що розташований за адресою: місто Київ, вул. Анни Ахматової, 22 з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатом якої складено акт перевірки від 13 лютого 2015 року № 26/90/21/3594484.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» та статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Рішенням Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 10 березня 2015 року № Товариству з обмеженою відповідальністю «Бренд» застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн.

Позивач не погоджується із спірним рішенням й зазначає, що датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання контролюючим органом у визначених законодавством випадках, а не дата розливу (виробництва). Також, позивач посилається на помилки допущені в тексті спірного рішення.

Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що факт зберігання з метою подальшої реалізації алкогольного напою, маркованого маркою, на якій зазначена сума акцизного податку, сплачена за марковану продукцію, що не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари підтверджено актом фактичної перевірки, а відтак рішення про застосування штрафу є обґрунтованим та скасуванню не підлягає.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд погоджується із позовними вимогами з огляду на наступне.

Зокрема, в ході перевірки встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізації алкогольного напою, маркованого маркою, на якій зазначена сума акцизного податку, сплачена за марковану продукцію, що не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари: напій лікеро-горілчаний «Креме де кафе», міцність 15%, об'єм: 0,7 л., д.в: 04.2014 (імпорт - ТОВ «Арда-Трейдинг»).

За змістом пункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України та пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання та продажу марок акцизного податку на маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, вважаються такими, що немарковані, зокрема, алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Відповідно до змісту частини 4 статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Водночас, пунктом 216.4 статті 216 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання контролюючим органом у визначених законодавством випадках.

Поряд з цим, згідно з пунктом 222.2 статті 222 Податкового кодексу України у разі ввезення маркованої підакцизної продукції на митну територію України податок сплачується під час придбання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання митної декларації.

З системного аналізу викладених норм видно, що датою визначення ставки акцизного податку для підакцизних товарів (продукції) ввезених на митну територію України є дата подання митної декларації, а не дата розливу відповідної продукції.

При цьому, судом також враховується, що відповідно до пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Судом встановлено, що ТОВ «Арда-Трейдинг» подано митному органу ВМД від 14 жовтня 2014 року № 110040000/2014/004846 щодо ввезення на митну територію, зокрема, напій лікеро-горілчаний «Креме де кафе», міцність 15%, об'єм: 0,7 л., д.в: 04.2014.

Матеріали справи свідчать, що заявка-розрахунок на придбання марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв від 12 вересня 2014 року затверджена 15 вересня 2014 року.

Таким чином, алкогольний напій текіла "лікеро-горілчаний «Креме де кафе», міцність 15%, об'єм: 0,7 л., д.в: 04.2014, імпортер ТОВ «Арда-Трейдинг», маркований маркою акцизного податку, сплаченою за одиницю маркованої продукції, що відповідає сумі, визначеній з урахуванням дати подання митної декларації, у зв'язку з чим висновок відповідача про порушення позивачем пункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання та продажу марок акцизного податку на маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів та статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" є необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству та дійсним обставинам справи, а винесене на його підставі спірне рішення про застосування фінансових санкцій від 10 березня 2015 року № - безпідставним та неправомірним.

Щодо доводів позивача про допущення помилок у спірному рішення, суд зазначає, що згідно листа ДПІ у Дарницькому районі ДФС Міндоходів у м. Києва 20 березня 2015 року № 3389/10/26-51-21-21 арифметичні та технічні помилки, допущені у рішенні про застосування фінансових санкцій від 10 березня 2015 року № , виправлені контролюючим органом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ у Дарницькому районі ДФС Міндоходів у м. Києва не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для прийняття спірного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд» задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про застосування фінансових санкцій від 10 березня 2015 року № .

3. Судові витрати в сумі 182,70 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.Ю. Гарник

Повний текст постанови виготовлено 06.04.2015 року.