Справа № 2-а-1667/11
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 р. Справа № 876/1699/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Бруновської Н.В., Запотічного І.І.,

за участю секретаря Бєлкіної Н.І.

представників відповідачів Дяків Л.В., Мисак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 20.01.2014 р. у справі №2-а-1667/11 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справи України у Львівській області, третя особа: Головне управління Державного казначейства України у Львівській області, про визнання неправомірним дій працівників державних установ та стягнення коштів,

встановив:

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 20.01.2014 р. у справі №2-а-1667/11 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справи України у Львівській області, третя особа: Головне управління Державного казначейства України у Львівській області, про визнання неправомірними дій працівників державних установ та стягнення коштів, позов було задоволено частково, постановлено стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь ОСОБА_3 1955 грн. невиплаченої пенсії та стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_3 12070 грн. невиплаченої пенсії. У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області - просить постанову суду скасувати та відмовити у позов. Апеляційна скарга мотивована тим, що копія позовної заяви надійшла до скаржника без додатків, функції з призначення і виплати пенсій передані скаржникові з 01.01.2007 р. і скаржник не є правонаступником ГУ МВС України у Львівській області щодо зобов'язань, які виникли до цієї дати. Документи позивача надійшли до скаржника лише 22.05.2008 р.

Апеляційна скарга Головного управління Міністерства внутрішніх справи України у Львівській області мотивована тим, що всі дії, які покладені на УФЗБО ГУ МВС щодо пенсійного забезпечення, останніми були виконані, - вини ГУМВС в недоотриманні позивачем пенсії за минулий час немає. Окрім вказаного, згідно із законами про Державний бюджет України на 2007-2014 роки видатків МВС України за зазначений бюджетний період для призначення, перерахунку та виплати раніше призначених пенсій не передбачено.

В судовому засіданні представники скаржників апеляційну скаргу підтримали із зазначених у них мотивів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідачів, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла переконання, що подані апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд першої інстанції встановив та матеріалами справи підтверджується, що наказом Міністра внутрішніх справ від 28.11.2006.р за № 683 ОСОБА_3, підполковник міліції, старший уповноважений в особливо важливих справах відділу оперативного пошуку та документування 6-го міжрегіонального управління внутрішньої безпеки з 08.12.2006 р. звільнений з органів внутрішніх справ у відставку на підставі п. 65 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ - за віком. Станом на 08.12.2006 р. вислуга складає у календарному обчисленні 22 роки 05 місяців 04 дні, у пільговому 33 роки 23 дні.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення пенсії 07.08.2007 р., про що міститься відповідна відмітка на ній. З листа Головного управління МВС України у Львівській області вбачається, що управління фінансових ресурсів та бухгалтерського обліку тричі зверталось до МВС України, зокрема, 03.08.2007 р., 10.10.2007 р. та 05.01.2008 р., про видачу грошового атестату підполковника міліції ОСОБА_3 З листа Народного депутат України - Кармазіна Ю.А. від 18.04.2008 р. за № 206 вбачається, що пенсія за вислугу років позивачу не виплачена.

У відповідності до грошового атестата № 4 станом на 01.01.2006 р. вислуга років позивача становить 21 рік 11 місяців 17 днів, його посадовий оклад становить 165 грн., 50 % надбавки - 82,50 грн., оклад за спеціальним званням - 130 грн., надбавка за вислугу років - 132,13 грн., 50% надбавка по указу Президента - 509,63 грн., надбавка за особливі умови служби - 188,75 грн., надбавка за роботу в спеціальних підрозділах боротьби з організованою злочинністю у розмірі 50 % - 123,75 грн., щомісячна надбавка за безперервну службу в органах внутрішніх справ у розмірі 70% - 1872,29 грн., доплата від суми пенсії - 1342,96 грн., 133,3 % премії - 1514,15 грн. Усього нараховано 6061,15 грн.

Заявою від 22.05.2008 р. позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення пенсії 07.08.2007 р. Відповідно до супровідного листа УФЗБО Головного управління МВС у Львівській області від 23.05.2008 р. останнє просило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняти документи на пенсіонера ОСОБА_3 та призначити йому пенсію з дня звільнення, оскільки затримка документів виникла внаслідок непредставлення грошового атестату МВС України.

Суд першої інстанції дійшов підставного висновку про те, що 07.08.2007 р. при зверненні із заявою про призначення пенсії затримка у поданні грошового атестату позивача виникла не з його вини.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 p. (зі змінами та доповненнями) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Відповідно до ч. 3 ст.43 даного Закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до ст. 48 даного Закону заяви про призначення пенсій з служби особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей подаються відповідно до органів пенсійного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз'яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз'яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що таких роз'яснень позивачеві не надавалось.

Відповідно до ст.ст. 10, 49 Закону, в редакцій від 29.04.2006 р., призначення та виплату пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей здійснюють органи пенсійного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України, у редакції від 01.01.2007р. - Пенсійного фонду України. Згідно із п. в ч. 1 та ч. 3 ст. 50 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», чинної на час виникнення спірних правовідносин, особам, які мають право на пенсію за пунктом «б» статті 12 цього Закону, пенсія призначається з наступного дня після звільнення зі служби. Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Відповідно до ч. 3 п. 128 Методичних рекомендацій про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та умов оплати праці працівників, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу, затвердженого Міністром внутрішніх справ України від 30.06.2005 р., особам, які звільняються з призначенням пенсії, грошовий атестат на руки не видається, а передається разом з іншими документами до відповідного підрозділу органу внутрішніх справ для призначення пенсії.

Відповідно до п. 4.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС від 31.12.2007 р. за № 499, особам, які звільняються з призначенням пенсії, грошовий атестат на руки не видається, а передається разом з іншими документами до уповноваженого структурного підрозділу органу внутрішніх справ з підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Із врахуванням того, що з 09.12.2006 р. та по 31.12.2006 р. призначення та нарахування пенсії працівникам МВС України здійснювало Головне управління Міністерства внутрішніх справи України у Львівській області, а з 01.01.2007 р. та по 22.05.2007 р. - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, суд першої інстанції дійшов підставного висновку про обґрунтованість вимог позивача у цій частині та необхідності стягнути із Головного управління Міністерства внутрішніх справи України у Львівській області 1955 грн. (виходячи із розрахунку 2250 : 30 х 23 дні) та із Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 12070 грн. (виходячи із розрахунку 2250 : 30 х 142 дні).

В частині відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції підставно відмовив у позові і висновок суду першої інстанції в цій частині сторонами не оскаржується.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Скаржники у встановленому законом порядку не довели наявність передбачених законом підстав для скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційні скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м. Львова від 20.01.2014 р. у справі №2-а-1667/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновська Н.В.

Запотічний І.І.

Повний текст ухвали складений 06.04.2015 року.