Справа № 826/2202/15
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку письмового провадження)

м. Київ

06 квітня 2015 року 10:30 № 826/2202/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клочкової Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСКС"
до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРСКС" (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.10.2014 № та № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/2205/15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2015 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 02.04.2015 представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового засідання по справі.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 02.04.2015 суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ДПІ у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, відповідно до п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 ПК України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ТОВ "УКРСКС" (), за результатом якої складено акт перевірки від 30.09.2014 № 26-57-15-02-10/671 (т. 1, арк. 10).

Відповідачем за результатами перевірки встановлені наступні порушення податкового законодавства, які зафіксовані в акті перевірки від 30.09.2014 № 26-57-15-02-10/671 та зазначені у запереченнях відповідача:

- порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по авансових внесках з податку на прибуток приватних підприємств протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України, відповідальність за, що передбачена ст. 126 ПК України, а саме позивачем затримано сплату суми грошового зобов'язання в розмірі 67819,25 грн. понад 30 днів (лютий-березень 2013 року, січень-березень 2014 року) та в розмірі 76669,20 грн. до 30 днів (квітень-липень 2013 року, лютий-червень 2014 року).

ДПІ у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі акта перевірки 30.09.2014 № 26-57-15-02-10/671 та ст. 126 ПК України було винесені податкові повідомлення-рішення від 16.10.2014:

- № , яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10%, що становить 7666,92 грн. за затримку на 27, 26, 23, 19, 19, 16, 14, 11 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 76669,20 грн. за платежем: авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств (т. 1, арк. 11);

- № , яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20%, що становить 13563,85 грн. за затримку на 82, 56, 54, 51, 50, 43 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 67819,25 грн. за платежем: авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств (т. 1, арк. 12).

Проте, позивач заперечує проти порушення ТОВ "УКРСКС" термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по авансових внесках з податку на прибуток приватних підприємств та стверджує про своєчасну сплату, що підтверджується платіжними дорученнями (т. 1, арк. 22-38), а тому звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно із п. 57.1 ст. 57 ПК України, у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Податкова декларація та розрахунок щомісячних авансових внесків за базовий звітний (податковий) рік подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року

Судом встановлено, що до настання граничних термінів сплати авансового внеску позивачем були здійсненні банківські операції по сплаті до державного бюджету платежів, згідно наступних платіжних доручень:

- від 18.01.2013 № 1985 - призначення платежу: 35508039; 11021000; 101 за січень 2013 року в розмірі 14723,00 грн. (т. 1, арк. 22);

- від 19.02.2013 № 2016 - призначення платежу: 35508039; 11021000; 101 за лютий 2013 року в розмірі 14723,00 грн. (т. 1, арк. 23);

- від 19.02.2013 № 2017 - призначення платежу: 35508039; 11021000; 101 за 4 квартал 2012 року в розмірі 37375,00 грн. (т. 1, арк. 24);

- від 26.03.2013 № 2067 - призначення платежу: 35508039; 11021000; 101 за лютий 2013 року в розмірі 14157,00 грн. (т. 1, арк. 25);

- від 17.04.2013 № 2137 - призначення платежу: 101; 35508039; 11024000 за квітень 2013 року в розмірі 14157,00 грн. (т. 1, арк. 26);

- від 29.05.2013 № 2175 - призначення платежу: 101; 35508039; 11024000 за травень 2013 року в розмірі 14157,00 грн. (т. 1, арк. 27);

- від 07.06.2013 № 2198 - призначення платежу: 101; 35508039; 11024000 за червень 2013 року в розмірі 14157,00 грн. (т. 1, арк. 28);

- від 05.07.2013 № 2271 - призначення платежу: 101; 35508039; 11024000 за червень 2013 року в розмірі 5688,86 грн. (т. 1, арк. 29);

- від 16.07.2013 № 2299 - призначення платежу: 101; 35508039; 11024000 за липень 2013 року в розмірі 14157,00 грн. (т. 1, арк. 30);

- від 23.01.2014 № 2560 - призначення платежу: 101; 35508039 за січень 2014 року в розмірі 14157,00 грн. (т. 1, арк. 31);

- від 26.02.2014 № 2588 - призначення платежу: 101; 35508039 за 2014 рік в розмірі 16000,00 грн. (т. 1, арк. 32);

- від 27.02.2014 № 2587 - призначення платежу: 101; 35508039 за 2013 рік в розмірі 6827,00 грн. (т. 1, арк. 33);

- від 21.03.2014 № 2606 - призначення платежу: 101; 35508039 за березень 2014 року в розмірі 16000,00 грн. (т. 1, арк. 34);

- від 25.04.2014 № 2646 - призначення платежу: 101; 35508039 за квітень 2014 року в розмірі 16000,00 грн. (т. 1, арк. 35);

- від 20.05.2014 № 2648 - призначення платежу: 101; 35508039 за квітень 2014 року в розмірі 16000,00 грн. (т. 1, арк. 36);

- від 20.06.2014 № 2711 - призначення платежу: 101; 35508039 за травень 2014 року в розмірі 16000,00 грн. (т. 1, арк. 37);

- від 17.07.2014 № 2770 - призначення платежу: 101; 35508039 за червень 2014 року в розмірі 16000,00 грн. (т. 1, арк. 38).

Проте, як вбачається з акта перевірки, відповідач вважає, що ТОВ "УКРСКС" порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по авансових внесках з податку на прибуток приватних підприємств.

В той же час, ТОВ "УКРСКС" стверджує, що такі висновки ДПІ у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві спричинені змінами бюджетної класифікації, згідно з наказом Міністерства фінансів України від 17.01.2013 № 19 «Про зміни до бюджетної класифікації».

Аналізуючи вищевикладене, суд звертає увагу відповідача, що заповнення з порушеннями поля «призначення платежу» не є підставою вважати платіжне доручення не виконаним, оскільки п. 126.1 ст. 126 ПК України передбачена відповідальність за не сплату узгодженої суми грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 45 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 БК України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Отже, аналіз норм БК України дає підстави для висновку, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами бюджету. Податки і збори (обов'язкові платежі) визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Пунктом 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 № 2346-ІІІ встановлено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Відтак, судом було встановлено, що ТОВ "УКРСКС" дотримані вимоги податкового законодавства щодо термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по авансових внесках з податку на прибуток приватних підприємств, що підтверджується платіжними дорученнями (т. 1, арк. 22-38), оскільки зазначення у платіжному дорученні «старого» номеру бюджетної класифікації не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми податку у визначений строк та виникнення податкового боргу, а також, як наслідок, для застосування фінансових санкцій і пені.

Більше того, суд звертає увагу відповідача, що пп. 19-1.1.29 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України в редакції від 04.01.2013 встановлено, що органи державної податкової служби надають інформаційно-довідкові послуги платникам податків з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п.2.4 Наказу ДПА України від 18.07.2005 року №276 "Про затвердження Інструкції про порядок введення органами ДПС оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДПВ України" (діяв з 13.08.2005 по 28.02.2014), інформація про реквізити зазначених рахунків органи ДПС доводять до платників податків шляхом їх розміщення на дошці податкових оголошень, установленій на доступному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу.

Однак, відповідач не надав суду доказів розміщення на дошці податкових оголошень інформацію про нові реквізити для сплати авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств.

Відтак, послуги по наданню інформації щодо внесення змін до бюджетної класифікації по сплаті авансового внеску з податку на прибуток, в даному випадку не були надані відповідачем належним чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача з даного приводу.

При цьому, сплата позивачем авансових внесків з податку на прибуток відбулась вчасно, адже оплата була проведена на рахунок державного казначейства.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач на підставі неповного дослідження доказів дійшов хибного висновку про порушення ТОВ "УКРСКС" термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по авансових внесках з податку на прибуток приватних підприємств протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України.

Відтак, позовна вимога підлягає задоволенню, а податкові повідомлення-рішення від 16.10.2014 № та № - скасуванню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а, відтак, такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСКС» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 16.10.2014 № та № .

3. Присудити з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСКС» () понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 255,86 грн. (двісті п'ятдесят п'ять грн. 86 коп.).

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо постанова не оскаржена в апеляційному порядку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.В. Клочкова