Справа № 817/683/15
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/683/15

30 березня 2015 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук Т.О. при секретарі судового засідання Цвіркун О.О.,

за участю:

представника позивача - Дяденчука А.І.,

представника відповідача - Пасека К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртексторг"
до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару та картки відмови в прийнятті митної декларації
ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Укртексторг" з позовом до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 27.01.2015 року №КТ-201-2015 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи попуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №204000007/2015/00001.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що заявив до митного оформлення імпортований товар, який був закуплений ним згідно з контрактом від 14.07.2014 року №1 купівлі-продажу одягу та речей, які були у вжитку і подав до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України електрону митну декларацію №204050000/2015/000691. Під час проведення митного огляду товару відповідачем встановлено, що серед товару - одягу та речей, які були у вжитку наявні нові речі, а тому Рівненською митницею Державної фіскальної служби України прийнято рішення від 27.01.2015 року №КТ-201-2015 про визначення коду товару, в якому визначив інший код того самого товару за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД) ніж був заявлений позивачем до митного оформлення, та прийняв картку про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №204000007/2015/00001. Позивач вважає, що митним органом протиправно прийнято рішення про визначення коду товару та невірно визначено код товару та протиправно відмовлено в їх митному оформленні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, подав суд письмові заперечення. Його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, обґрунтовуючи заперечення тим, що під час перевірки товару відповідно до митної декларації №204000007/2015/00001 (одяг та речі, що були у вжитку), працівниками митного органу було виявлено серед цього товару нові речі, що не були вживані та крім того, серед речей були в наявності інші товари, які за своїм найменуванням та призначенням не можуть відноситись до виду товару, як одяг, а тому митницею визначено код товару вірно згідно з УКТЗЕД, а прийняте рішення про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, є правомірним.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

У липні 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртексторг", Україна (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «HP TEXTILE RECYCLING», Польща (Продавец) укладений контракт купівлі-продажу від 14.07.2014 року №1 (далі - Контракт).

Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 Контракту Продавець продає, а Покупець купує на умовах, встановлених цим контрактом, одяг та речі, які були у вжитку (одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, ковдри та пледи дорожні, білизна постільна, столова, туалетна або кухонна, вироби для меблювання, взуття і головні убори з будь-якого матеріалу ) далі за текстом Товар, точний асортимент та кількість буде визначатись в інвойсах га інших товаросупровідних документах (сертифікат якості, довідки відправника, цмр та інші) на кожну партію поставки окремо, які є невід'ємною частиною даного контракту.

Згідно з підпунктом 2.2. пункту 2 Контракту ступінь зносу Товару не повинен перевищувати 30 %.

У відповідності до підпункту 2.3. пункту 2 Контракту Покупець купує Товар, який пройшов санітарну обробку, що повинно бути підтверджено документально.

Згідно з підпунктом 3.1. пункту 3 Контракту упаковка Товару повинна забезпечити збереження Товару при транспортуванні, розвантаженні га зберіганні. Упаковка не повинна погіршувати якість Товару .

Як передбачено підпунктом 4.1. пункту 4 Контракту товар за цим контрактом поставляється окремими партіями автомобільним транспортом на умовах франко-перевізник (FCA) м. Мисловіце, (в редакції правил ІНКОТЕРМС-2000).

Як встановлено судом, у січні 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртексторг" подало до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України електрону митну декларацію від 21.01.2015 №204050000/2015/000691 для митного оформлення та пропуску на митну територію України товару, придбаного позивачем у Товариства з обмеженою відповідальністю «HP TEXTILE RECYCLING», Польща на підставі контракту купівлі-продажу одягу та речей, які були у вжитку від 14.07.2014 року №1.

Товар, що був заявлений позивачем до митного оформлення, сортований та зібраний в мішки - 549 шт., тюки - 86 шт. Загальна маса товару - 15881,10 кг, загальна вартість - 15087,05 Євро.

У митній декларації позивач згрупував товар за товарними групами та заявив його для митного оформлення за кодами згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності:

1. одяг бувший у вжитку, сортований, загальною вагою нетто - 9626,4 кг, з них:код TIR1020UW вагою нетто - 7776,40 кг упаковано в 332 п/е мішки, код ТІШ02(ШВ вагою нетто - 1850,00 кг упаковано в 50 н/е тюки. Ступінь зносу 30% - код ;

2. речі домашні бувші у вжитку, сортованні (покривала, простирадла, наволочки та столова білизна, фіранки та скатертини) загальною вагою нетто 2269,8 кг з них: код ТШ102КОи/// вагою нетто - 649,80 кг упаковано в 27 п/е мішків, код ТІК102ИПиВ вагою нетто - 1620,00 кг упаковано в 36 п/е поки. Ступінь зносу 30% - код ;

3. взуття бувше у вжитку, сортоване код вага нетто 3984,90 кг, упаковано в 190 п/е мішків. Ступінь зносу 30% - код .

З метою переконання наявності, вмісту та повноти вантажу, а також відповідності його товаросупровідним документам позивач звернувся до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України з завою від 20.01.2015 року №5 про надання дозволу на фізичний огляду товарів та інших предметів. В перелік товаросупровідних документів позивачем в заяві вказано: контракт від 14.07.2014 року, фактура №FA/2/01/2015/ЕХ від 19.01.2015 року, транспортний засіб ВК5117ВА, ВК90118ХХ.

Під час детального огляду вказаного товару з боку працівників митного органу в мішках та тюках з одягом та іншими речами було виявлено товар, що має ярлики та індивідуальну упаковку та інші речі, які не відносяться до виду товару, як одяг.

Для запобігання труднощів щодо доведення належності товару заявленому в митній декларації коду УКТЗЕД, позивач звернувся до Рівненської торгово-промислової палати про проведення експертизи перевіряємого товару.

Так, за результатами перевірки експертом Рівненської торгово-промислової палати складений акт експертизи від 22.01.2015 №І-53, відповідно до якого, фактично під час проведення експертизи, органолептичним методом було встановлено, що в речах які були у вжитку, виявлено речі, які мають ярлики та індивідуальну упаковку (потерту, розірвану), знаходяться в забрудненому і зім'ятому стані тобто втратили товарний вигляд.

За результатами вказаної перевірки, митним органом прийнято класифікаційне рішення від 27.01.2015 року №КТ201-2015, згідно з яким частина товарів (одяг в індивідуальній упаковці та на яких наявні ярлики, бірки, інші речі, що не відносяться до одягу: гумовий надувний м'яч, новорічна іграшка, поличка розкладна, парасолька) була класифікована за іншими кодами згідно з УКТЗЕД, а саме одяг новий за кодом у відповідності до різновиду одягу, інші речі, що не відносяться до виду товару - одяг, за кодами, що відповідають різновиду кожної речі окремо.

На підставі вказаного рішення Рівненською митницею Державної фіскальної служби України було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від №204000007/2015/00001 з підстав невідповідності інформації про товари, заявленій декларантом у ВМД від 21.01.2015 №204050000/2015/000691, класифікаційному рішенню від 27.01.2015 № КТ-201-2015 про визначення коду товарів, прийнятого Рівненської митниці Державної фіскальної служби України. Оскільки митна декларація від №204000007/2015/00001 не може використовуватись для митного оформлення частини класифікованого товару, який був вилучений під час перевірки, митним органом запропоновано позивачу подати нову митну декларацію на вилучену частину товару із заповненням відомостей про код товару з урахуванням рішення Рівненської митниці Державної фіскальної служби України від 27.01.2015 № КТ-201-2015.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правової оцінки відносинам, що виникли між позивачем та відповідачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів статті 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено процедуру декларування.

Так, відповідно до частини першої, другої, третьої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках. Митна декларація та інші документи, подання яких органам доходів і зборів передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Відповідно до частини шостої статті 257 Митного кодексу України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У відповідності до пункту чотирнадцятого Положення про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450 (далі Положення) бланки єдиного адміністративного документа використовуються для оформлення митних декларацій (митної декларації, заповненої у звичайному порядку, попередньої, тимчасової, періодичної та додаткової митних декларацій), передбачених статтями 258-261 Митного кодексу України. Митна декларація на бланку єдиного адмiнiстративного документа заповнюється з використанням форми МД-2, до якої у разі потреби можуть додаватися доповнення форми МД-6 та додаткові аркуші форми МД-3 або специфікація форми МД-8.

На додаткових аркушах форми МД-3 зазначаються вiдомостi про: товари, що мають рiзнi коди згiдно з УКТЗЕД; товари з однаковим кодом згiдно з УКТЗЕД, якi мають рiзнi данi (країну походження, ознаки та характеристики, що впливають на застосування ставок ввiзного (вивiзного), особливих видiв мита, акцизного податку, податку на додану вартiсть);

Відповідно до пункту сімнадцятого Положення митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа заповнюється на партію товарів, що переміщуються через митний кордон України на підставі одного зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість зовнішньоекономічного договору (контракту), та поміщується у визначений митний режим.

Як передбачено абзацам першим пункту дев'ятнадцятого Положення партією товарів вважаються: товари, що переміщуються через митний кордон України від одного відправника на адресу одного одержувача за одним товарно-транспортним документом на перевезення.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з частиною третьою статті 69 Митного кодексу України на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги законодавства щодо декларування отриманого товару відповідно до контракту від 14.07.2014 року №1 та подано митну декларацію. Однак, митний орган за результатами перевірки такого товару встановив порушення митних правил, а саме порушення в класифікації коду частини товару заявленого в митній декларації від 21.01.2015 року №204050000/2015/000691.

Як передбачено частиною четвертою статті 69 Митного кодексу України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

У відповідності до частини п'ятої статті 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Відповідно до частини першої, другої статті 327 Митного кодексу України у разі потреби для участі у здійсненні митного контролю можуть залучатися спеціалісти та експерти. Залучення спеціалістів та експертів здійснюється керівником органу доходів і зборів або його заступником за погодженням з керівником підприємства, установи, організації, де працює спеціаліст чи експерт.

Згідно з частиною п'ятою 5 статті 327 Митного кодексу України у разі необхідності за власним бажанням залучення спеціалістів та експертів може здійснювати декларант (власник товару та/або транспортного засобу). У такому разі відшкодування витрат, пов'язаних з участю спеціалістів та експертів у здійсненні митного контролю, здійснюється декларантом (власником товару та/або транспортного засобу) на підставі укладеної угоди.

Відповідно до частини другої статті 338 Митного кодексу України за результатами застосування системи управління ризиками огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути ідентифікаційним - без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу, частковим - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу та повним - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу.

У відповідності до частини восьмої статті 338 Митного кодексу України за результатами митного огляду (переогляду) складається акт огляду (переогляду) у двох примірниках, в якому зазначаються відомості про:

1) посадових осіб органу доходів і зборів, які здійснювали огляд (переогляд), та осіб, які були присутні під час його проведення;

2) підстави проведення огляду (переогляду) за відсутності особи, яка переміщує товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем;

3) обсяг здійснення огляду (переогляду) та результати його проведення;

4) інші відомості, що стосуються товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляд (переогляд) яких проводився.

Згідно з частиною дев'ятою, десятою статті 338 Митного кодексу України акт огляду (переогляду) засвідчується відбитком особистої номерної печатки посадової особи органу доходів і зборів, яка проводила огляд (переогляд). Один примірник акта передається (надсилається) особі, яка переміщує товари через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 257 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Як вказав представник відповідача під час засідання, після огляду товару, що заявлений позивачем в митній декларації №204050000/2015/000691, серед товару - одягу вживаного, митним органом виявлено одяг, який не може бути класифікованим під кодом товару для одягу вживаного, оскільки такий одяг має ярлики та індивідуальні упаковки (потерті, розірвані), знаходиться в зім'ятому стані. Крім того, вказав на те, що серед товару було виявлено інші речі, які взагалі не відносяться до виду товару - одяг, а є за своїми ознаками іншими речами, яким повинен бути присвоєний свій класифікаційний код у відповідності до законодавства, а тому позивачем порушені митні правила.

Однак, суд не погоджується з висновками митного органу з огляду на наступне.

Вирішення даного спору залежіть від доведеності чи спростування факту наявності серед декларованого позивачем товару речей, які є новими (не вживані).

Судом встановлено, що у висновку акту експертизи експертом вказано про те, що органолептичним методом було встановлено, що в речах які були у вжитку, виявлено речі, які мають ярлики та індивідуальну упаковку (потерту, розірвану), знаходяться в забрудненому і зім'ятому стані, тобто втратили товарний вигляд.

В своєму висновку експерт вказує на те, що до експертизи пред'явлено товар згідно документів: «одяг та речі які були у вжитку (одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, ковдри та пледи дорожні, білизна постільна, столова, туалетна або кухонна, вироби для меблювання, взуття і головні убори з будь-якого матеріалу». Тобто, експерт підтверджує, що серед товару були одяг та речі і додаткові речі до одягу та їх частини, ковдри та пледи дорожні, білизна постільна, столова, туалетна або кухонна, вироби для меблювання, взуття і головні убори з будь-якого матеріалу, що відповідає умовам контракту купівлі-продажу від 14.07.2014 року №1 та відомостям фактури №FA/2/01/2015/ЕХ від 19.01.2015 року наданим позивачем для перевірки митному органу. Крім того, позивачем надано до матеріалів справи довідку, що стосується контракту від 14.07.2014 року №1 видану Товариством з обмеженою відповідальністю «HP TEXTILE RECYCLING», Польща (Продавець) про те, що одяг вживаний, речі домашні вживані, взуття вживане закуплені у цього товариства, походять з вуличних збірок та магазинів вживаного одягу. Одночасно продавець поінформував про те, що продані нами асортименти вживаного одягу є сортовані і не містять нових речей. Одяг вживаний, речі домашні вживані, взуття вживане пройшли дезінфекцію та запаковуються в мішки та тюки. Крім того, відповідно до свідоцтва від 14.07.2014 року виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «HP TEXTILE RECYCLING», продавець засвідчив, що товар-вживаний одяг, взуття та інші речі, що використовувались, пройшов дезінфекцію з використанням препарату Лізоформін спеціаль. Ступінь зносу товару не перевищує 30%.

З висновку експерта можна дійти висновку, що оцінка щодо того чи є товар новим чи є він вживаним не надався, висновок зроблений на підставі наявності на перевіряємих речах ярликів та надано оцінку зовнішньому вигляду упаковки такого товару (потерта, розірвана), речі знаходяться в забрудненому і зім'ятому стані, тобто втратили товарний вигляд.

Суд зазначає, що дійсно на фото надані представником відповідача, на одягу є наявними ярлики як виробника товару, але, при цьому на думку суду це не може бути підтвердженням невживаного одягу. Крім того, судом було досліджено додаток 1 до протоколу про порушення митних правил від 30.01.2015 року №00449/20405/15, відповідно до якого наявність кількості товару, який на думку митного органу є новим, складається переважно з однієї до п'яти одиниць та кожна з них переважно різних виробників, що не відносяться до брендових марок, а тому, реалізація такого товару, як нового на думку суду є малоочевидним.

Як пояснив суду представник відповідача, висновок про те, що окремий одяг є новим, а не вживаним, митний орган зробив виходячи з наявності ярликів та упаковки окремих речей (виробів)при цьому керуючись листом Міністерства доходів і зборів України від 26.03.2014 року №6983/7/99-99-24-02-03-17 «Про впровадження методичних рекомендацій щодо класифікації окремих видів товарів згідно з вимогами УКТЗЕД» (далі - Лист).

Як вказано в листі, до товарної позиції 6309 включаються тільки вироби з текстильних матеріалів: одяг і додаткові речі до одягу та їх частини; ковдри та пледи дорожні; білизна постільна, столова, туалетна або кухонна; вироби для меблювання, крім килимів товарних позицій 5701-5705, та малево декоративних тканин і гобеленів товарної позиції 5805; взуття та головні убори з будь-якого матеріалу, крім азбесту.

Для включення до цієї товарної позиції вказані вироби повинні одночасно відповідати таким вимогам: мати помітні ознаки використання (носіння) та поставлятися навалом (без упаковки) або у тюках, мішках чи аналогічних упаковках, не мати ярликів тощо.

Ці вироби, як правило, продаються великими партіями переважно для перепродажу та поставляються навалом (без упаковки). Такі товари повинні бути різних артикулів, виготовлені різними виробниками, з різних матеріалів, різної статевої приналежності (чоловічі, жіночі, дитячі).

Помітними ознаками використання одягу, наприклад може бути загальний стан виробу, який втратив товарний вигляд (без ярликів, без упакування, зім'ятий або неакуратно складений тощо); забрудненість, розтягнутість (коміра (горловини), рукавів, низу виробу тощо); та кошлатість, що характерна для трикотажних виробів. Також до помітних ознак використання належить такий критерій як потертість (коміра, лацканів, рукавів, кишень тощо), що видно при візуальному огляді неозброєним оком та не потребує додаткових доказів у лабораторних умовах.

Дослідивши викладену інформацію в листі суд вважає, що митним органом не в повному обсязі проаналізовано надані в такому листі рекомендації.

В листі вказано, що вироби товарної позиції 6309, як правило подаються великими партіями. Але, фраза «як правило» не означає винятковість (однозначність ствердження), товар отримано позивачем не маленькою партією а великою (мішкі - 549 шт., тюкі - 86 шт. Загальна маса товару - 15881,10 кг, загальна вартість - 15087,05 Євро). До того ж такий товар поставлявся однією партією, не був розфасованим окремо, не був якимось чином відокремленим від одягу та речей, щоб зберегти його товарний вид, що мало б бути умовою для подальшої реалізації нового товару в майбутньому.

В листі вказано, що всі товари повинні бути різних артикулів, виготовлені різними виробниками, з різних матеріалів, різної статевої приналежності (чоловічі, жіночі, дитячі). Вказано про помітні ознаки використання, серед яких є зім'ятість або неакуратно складений товар, забрудненість на ньому тощо. Але, як і вказано експертом у висновку та не заперечувалось відповідачем товар, що оглядався, знаходиться в забрудненому і зім'ятому стані, тобто втратив товарний вигляд. Товар переважно є різних артикулів та виготовлений різними виробниками, з різних матеріалів, різної статевої приналежності (чоловічі, жіночі, дитячі).

Проаналізувавши викладене, суд критично оцінує висновки митного органу, оскільки на думку суду, віднести одяг до нового органолептичним методом тільки за ознаками наявності його упаковки, чи наявності ярликів неможливо, тому, як вживані речі за візуальними ознаками можуть виглядати новими, так і нові речі можуть виглядати за візуальними ознаками вживаними. До того ж у свідоцтві від 14.07.2014 року продавець вказав про те, що ступінь зносу товару не перевищує 30%, тобто, відсоток зносу товару може бути значно меншим, що на візуальний погляд може і виглядати, як новим товаром, але бути вживаним. А тому, суд вважає, для встановлення ознак вживаного одягу (речей) чи невживаного слід здійснювати більш детальний огляд саме таких речей (одягу), а не його упаковки, у висновках про огляд таких речей повинно зазначатися про наявні ознаки характерні саме оглянутому одягу (речей), а не його упаковки.

Але, судом встановлено, що при проведенні експертизи товар експертом не розкривався, не доставався із упаковки, інформації щодо огляду самого одягу, речей (ступінь зносу, дефекти на такому одязі та інше) у висновку відсутні. Крім того, як пояснив представник позивача під час засідання, ярлики, які стали однією з підстав віднесення митним органом товару до нового є ярликами саме магазину вживаного одягу продавця - Товариства з обмеженою відповідальністю «HP TEXTILE RECYCLING». Представник на це зауважив, що на фото, які надані ним суду ярлики не є ярликами виробника, а є ярликами продавця - тобто мережі магазинів секонд-хенд.

Представник позивача під час засідання пояснив, що таке може бути, оскільки, продавець здійснює свою діяльність з вуличних збірок та магазинів вживаного одягу, куди можуть потрапляти одяг, речі, які непотрібні особам, що його здають, а тому вони можуть його здавати і з ярликами і з бирками, в упаковках чи ні. Крім того, вказав про те що, як правило до України одяг вживаний поставляється той, який вже не зміг бути реалізованим в інших країнах, а тому зазначив, що посилання митного органу на наявність серед одягу брендових виробників не відповідає дійсності.

Згідно з частиною першою статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У відповідності до частини другої статті 256 Митного кодексу України у рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Суд вважає позивачем виконані умови визначені Митним кодексом України, а відповідачем не доведено суду обґрунтованості прийняття рішення про визначення коду товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи попуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, в зв'язку з цим позов підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

За подання позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір (державне мито) в сумі 73,08 грн., що в силу статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України відноситься до складу судових витрат. Про відшкодування інших судових витрат позивач суду клопотань не заявляв.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 27.01.2015 року №КТ-201-2015 по визначенню коду товару;

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в митному оформленні товару №204000007/2015/00001.

Присудити на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртексторг" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Кравчук Т.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 06 квітня 2015 року.