Справа № 820/616/15
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 р.Справа № 820/616/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання Зарицька Т.В.

Представник позивача - ОСОБА_1

Представник відповідача - Простотін О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2015р. по справі № 820/616/15

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просив суд скасувати податкове повідомлення - рішення № від 20.10.2014 року на суму 13215,00 грн., скасувати податкове повідомлення - рішення № від 20.10.2014 року на суму 58176,55 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано податкове - повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 20.10.2014 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову в цій частині та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, з обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову в цій частині та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: Закону України "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", вимог п.2.6 Розділу 2 Положення про ведення касових операцій у Національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу відповідача, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції в частині задоволення позову, просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувану постанову в цій частині без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови в частині задоволення позовних вимог, норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови в частині відмови в задоволенні позову, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що працівниками ГУ Міндоходів у Харківській області на підставі направлень від 23.09.2014 року №3601 та у відповідності до наказу від 11.09.2014 року №238 була проведена фактична перевірка щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обіг готівки, порядку здійснення платникам: податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документів, що підтверджують реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно закону, ліцензій, патентів, свідоцтво, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів господарського об'єкту (поліграфічні послуги), розташованого за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 4, кім. 8 де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_3

За результатами фактичної перевірки складено акт від 25.09.2014 року № 1532/20/40/22/НОМЕР_3 яким встановлено порушення позивачем п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.2004 року №637; п.1, 2, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення № від 20.10.2014 року про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сум 58176,55 гри. за порушення вимог п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265); № від 20.10.2014 року про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 13215,00 грн. за порушення вимог п.2.6 Розділу 2 Положення про ведення касових операцій у Національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (надалі - Положення №637).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що податкове повідомлення-рішення № від 20.10.2014 року винесено ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області з порушенням норм чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пункт 1.2 Положення № 637 визначає поняття оприбуткування готівки як проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (п.2.2 розділу 2 Положення № 637).

Пунктом 2.6 Положення № 637 передбачено, що уся готівка, що надходить до кас. має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підстав: фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей: квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до роз'яснень, викладених в листі НБУ від 16.04.2010 року №11- 110/2010-6116 у разі коли готівка проведена через РРО, однак не проведена у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків то такий випадок кваліфікується як неповне оприбуткування.

Враховуючи наведене, оприбуткуванням готівки для осіб, які здійснюють готівкові розрахунки із застосуванням РРО, є саме факт відображення отриманої суми готівкових коштів у книзі обліку розрахункових операцій (р. 2 КОРО) на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 уся сума готівкових коштів у розмірі 2643,00 грн. за період з 15.09.2014 року по 24.09.2014 року була оприбуткована в повному обсязі та в день їх фактичних надходжень, оскільки була вказана у г-звітах, які були роздруковані та підклеєні у КОРО, що не заперечується податковим органом.

Крім того, в підтвердження факту оприбуткування позивачем суми готівкових коштів, окрім роздрукованих у день надходження до каси готівки і підклеєних 2-звітів у КОРО, що не заперечується у акті перевірки, є передані до ДПІ у Московському районі м.Харкова звіти про розмір оприбуткованої готівки за кожен день її фактичного надходження за допомогою модему, підключеного до РРО, та факт здачі готівкових коштів за період з 15.09.2014 року по 30.09.2014 року до банку та зарахування їх на поточний рахунок позивача, що свідчить про фактичне оприбуткування цих коштів в установленому законодавством порядку.

Таким чином, вказані факти є свідченням того, що платник податку не ухилявся від оприбуткування готівки, не занижував показники доходів, а тому не уникав сплати обов'язкових платежів до Державного бюджету.

Невчасне виконання запису в КОРО за наявності роздрукованого Z-звіту є порушенням порядку ведення КОРО, та не можна розцінювати як неоприбуткування або неповне оприбуткування готівки. Адже об'єктивною стороною такого правопорушення, як неоприбуткування готівки, є приховування виручки, тоді як проведення готівкових коштів через РРО із роздрукуванням Z-звіту є свідченням їх занесення до фіскальної пам'яті, що виключає приховування відповідної суми виручки.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України у своїй постанові від 12 липня 2012 р. (справа № К/9991/22856/12).

Так як на момент перевірки звіти були підклеєні в КОРО, пред'явлені посадовим особам контролюючого органу, рух готівкових коштів за ці дні відображено в фіскальній пам'яті РРО, судом першої інстанції було правомірно скасовано спірне податкове повідомлення-рішення та встановлено, що дане порушення є порушенням у вигляді порядку ведення Книги ОРО.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що податкове повідомлення - рішення № від 20.10.2014 року за порушення вимог п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» винесено відповідачем відповідно до норм чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 3 Закону №265, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (п. 1);

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції (п. 2);

- забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня (п. 13).

Судом встановлено, що у період з 10.09.2014 року по 27.09.2014 року позивачем:

- проводились розрахункові операції із застосуванням платіжних карток без використання реєстратора розрахункових операцій та без видачі платнику розрахункового документу (чеку), а саме: 10.09.2014 року на суму 5853,00 грн, 11.09.2014 року на суму 330,00 грн, 11.09.2014 року на суму 280,00 грн. в подальшому за період з 11.09.2014 року по 27.09.2014 року в сумі 10792,01 грн;

- не проведено розрахункову операцію через РРО та нероздруковано розрахунковий документ при продажу товару на суму 500,00 грн. 25.09.2014 року;

- не забезпечено відповідність грошових коштів на місці проведення розрахунків сумі яка зазначена у денному звіті за 25.09.2014 року - сума невідповідності склала 160,00 грн.

Згідно з п. 1 ст. 17 Закону №265, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведения розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання:

- вчинене вперше -1 гривня;

- вчинене вдруге - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг);

- за кожне наступне вчинене порушення - у п'ятикратному розмірі вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг);

Відповідно до роз'яснень викладених в листі ДФС України від 31.07.2014 року №162/7/99-22-06-03-17/34 зазначена норма Закону №265 встановлює види порушень, які можуть повторюватися тривалий період роботи суб'єкта господарювання, тобто можуть бути однотипними.

Оскільки продаж товару без застосування РРО не є триваючим порушенням і невидача касового чеку під час кожного продажу товару визнається окремим порушенням, то наступне незастосування РРО при продажу товарів (наданні послу) є окремим порушенням, тобто наступне незастосування РРО чи невидача чеку при продажу товару буде вважатися повторним.

Таким чином, у разі встановлення під час перевірки суб'єкта господарювання підтверджених належним чином фактів неодноразових порушень вимог щодо застосування РРО до суб'єкта господарювання застосовуються фінансові санкції за порушення, вчинене вперше - 1,00 грн, за вчинене вдруге - 100 відсотків вартості проданих з порушенням товарів (послуг)

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, відповідачем була правомірна застосована фінансова санкція у вигляді 100 відсотків вартості проданих з порушенням товарів (послуг) за вчинення порушення вдруге, а тому податкове повідомлення - рішення № від 20.10.2014 року за порушення вимог п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» винесено відповідачем відповідно до норм чинного законодавства України.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 року по справі №820/616/15 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2015р. по справі № 820/616/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Водолажська Н.С.
Повний текст ухвали виготовлений 06.04.2015 р.