Справа № 802/3935/14-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3935/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

24 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Литвинюка С.О.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Щолокової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій № від 21 жовтня 2014 року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Так, Вінницьким окружним адміністративним судом встановлено, що на підставі п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 та на виконання вимог п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, наказу Головного управління Міндоходів у Вінницькій області від 07.10.2014 року №352 проведена фактична перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

За результатами проведеної перевірки складено акт №026/02/32/22/НОМЕР_1 від 08.10.2014 року з питань дотримання вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в якому зафіксовано порушення п. 10 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: незабезпечення зберігання контрольних стрічок за період з 06.11.2013 року по 27.03.2014 року та з 05.05.2014 року по 07.10.2014 року у кількості 287 штук.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення № від 21.10.2014 року, яким до позивача застосовано фінансові санкції на суму 48790 грн. 00 коп.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно застосував до позивача штрафну санкцію у розмірі 48790 грн. 00 коп.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 10 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років.

Актом фактичної перевірки від 08.10.2014 року встановлено, що позивачем не забезпечено зберігання контрольних стрічок протягом встановленого терміну, а саме: на момент перевірки відсутні контрольні стрічки з 06.11.2013 року по 26.03.2014 року та з 15.05.2014 року по 07.10.2014 року в кількості 287 штук.

Згідно з поясненнями, наданими фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 Головному управлінню Міндоходів у Вінницькій області, на день перевірки 08.10.2014 року журнал РРО зі звітами 501 був наданий для перевірки, а папку, в якій окремо зберігались звіти електронного журналу 510, не змогли знайти (а. с. 34).

Податковим органом за виявлене порушення до позивача застосовано фінансову санкцію в розмірі 48790 грн., тобто в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожну контрольну стрічку, зберігання якої не забезпечено позивачем.

Колегія суддів вважає такі дії податкового органу неправомірними, з огляду на наступне.

Згідно з п. 5 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у разі якщо контрольну стрічку не надруковано або не створено в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій або не збережено контрольну стрічку протягом трьох років, або виявлено спотворення даних про проведені розрахункові операції, інформація про які міститься на контрольній стрічці, створеній в електронній формі до суб'єктів господарювання застосовується фінансова санкція у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз змісту наведеної норми дає підстави для висновку, що зазначена фінансова санкція встановлена за порушення суб'єктами підприємницької діяльності вимоги закону друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років.

Не виконуючи протягом певного періоду обов'язок друкувати контрольні стрічки, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, а не зберігаючи ці стрічки - триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які йдеться у пункті 4 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", відповідний орган державної податкової служби України може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання друку контрольних стрічок та/або їх незберігання.

Встановивши невідповідність частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині не втрачає свою цілісність, значення.

Однак суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень. А тому суд приходить до висновку про необхідність скасування оскарженого податкового повідомлення-рішення повністю.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій № від 21 жовтня 2014 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 31 березня 2015 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.