Справа № 804/2919/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2015 р.Справа №804/2919/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Чмоні А.О.
за участю представників: позивача відповідача ОСОБА_3 Арташової І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держемземагентсва у Дніпропетровській області, третя особа - Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії, -
18 лютого 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_5 до Головного управління Держемземагентсва у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, у якому позивач просить:
- визнати відмову Головного управління Держемземагентсва у Дніпропетровській області у формі листа від 16.06.2014 року за вих. 31-4-0.11-4739/2-14 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,9727 га гр. ОСОБА_5 на території Першотравеньської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області протиправною;
- зобов'язати Головне управління Держемземагентсва у Дніпропетровській області розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,9727 га гр. ОСОБА_5 на території Першотравеньської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області та зобов'язати видати наказ щодо затвердження цього проекту.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року в адміністративній справі №804/2919/15 відкрито провадження (суддя Захарчук-Борисенко Н.В.).
У зв'язку із відбуттям судді Захарчук-Борисенко Н.В. у тривалу відпустку з 16 березня 2015 року, здійснено перерозподіл справи №804/2919/15 та передано останню на розгляд судді Верба І.О.
Оскільки провадження у справі уже відкрито, суддя прийняв справу до свого провадження, про що 20 березня 2015 року винесена відповідна ухвала.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у прийнятті рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки земельна ділянка перебуває у державній власності та відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказуючи на те, що позивач підставі рішення суду має право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відбувається у відповідності до вимог Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Згідно з вказаним законом України саме районні державні адміністрації приймають відповідні рішення, оскільки відповідач не наділений повноваженнями приймати відповідні рішення щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,9727 га.
Третя особа у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2009 року по справі №2-366/2009 зобов'язано Софіївську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області видати сертифікат на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_5.

Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області 08.07.2011 року видала розпорядження №267-р, яким надала позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність земельної частки (паю) із земель запасу на території Першотравенської сільської ради на підставі рішень Софіївського районного суду Дніпропетровської області №2-249/09 від 10.09.2009 року в розмірі 8,0 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 28640 грн. (без індексації) та №2-366/2009 від 22.09.2009 року в розмірі 8,0 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 28640 грн. (без індексації).

На виконання вказаного вище розпорядження позивач розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позивач звернулась до Софіївської районної державної адміністрації із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 8,9727 га у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Першотравенської сільської ради.

09.07.2014 року Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області листом №01-30-774/0/370-14 повідомила позивача про те, що не може затвердити технічну документацію через зміни у Земельному кодексі України, зокрема статтю 122, та рекомендувала звернутися за вирішенням даного питання до відповідача як особи, яка наділена повноваженнями щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення.

23.05.2014 року позивач звернулась до Головного управління Держемземагентсва у Дніпропетровській області та просила затвердити розроблену документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відповідач листом від 16.06.2014 року №31-4-0.11-4739/2-14 повідомив позивача про те, що наданий проект не відповідає вимогам земельного законодавства та повідомив, що повноваження щодо виділення земельних ділянок, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам належать, зокрема, районним державним адміністраціям відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Судом на підставі довідки за даними форми 6-зем від 27.03.2014 року встановлено, що земельна ділянка щодо якої розроблена технічна документація належить до земель державної власності, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - землі запасу.

Судом також встановлено, що вказана земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, що підтверджується матеріалами проекту землеустрою, копії яких знаходяться у матеріалах справи, а також поясненнями представників позивача та відповідача.

Суд зазначає, що пунктом 16 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Відповідно до частини 1 статті 118 Земельного кодексу України, яка визначає порядок набуття права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року №899-IV (далі - Закон №899-IV).

Таким чином, чинне земельне законодавство передбачає два способи безоплатного одержання громадянами земель для ведення особистого селянського господарства:

1) із земель державної або комунальної власності на підставі Земельного кодексу України;

2) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності на підставі Закону №899-IV.

Аналогічну позицію займає Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 29.02.2012 року по справі №К-16543/10 (номер у ЄРСР 21835831).

Відповідно до статті 5 Закону №899-IV районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):

- розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку;

- приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

- розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

- приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Враховуючи те, що розпорядження Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області 08.07.2011 року №267-р, яким позивачу надано дозвіл на розробку технічної документації на земельну ділянку із земель запасу, станом на день розгляду справи не скасовано у судовому або адміністративному порядку, то останнє породжує правові наслідки та є обов'язковим для виконання.

Так, статтею 121 Земельного кодексу України визначені норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам:

- для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство;

- для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

- для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

- для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

- для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

- для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

При цьому, розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Суд зазначає, що у даному переліку безоплатної передачі відсутнє призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно статті 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Повноваження щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 Земельного кодексу України, мають кореспондуватись із нормами статті 121 зазначеного Кодексу.

Таким чином, суд зазначає, що під час прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки повинен використовуватися саме Закон №899-IV, а не Земельний кодекс України, оскільки є спеціальним законодавчим актом, який регулює питання виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам.

Земельний кодекс України регулює питання щодо безоплатного одержання громадянами земель із земель державної або комунальної власності в порядку приватизації, що у даному випадку не відбувається.

Таким чином, відповідач правомірно повернув документи позивачу, оскільки порушене позивачем питання знаходиться поза компетенцією Головного управління Держземагентсва у Дніпропетровській області.

У відповідності до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Головного управління Держемземагентсва у Дніпропетровській області, третя особа - Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 3 квітня 2015 року.

Суддя І.О. Верба