Справа № 626/2586/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р. Справа № 626/2586/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Федоренко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області на постанову Красноградського районного суду Харківської області від 24.02.2015р. по справі № 626/2586/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

18 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області (далі - УПФУ в Красноградському районі), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області) в якому, з урахуванням уточнень, просила :

- скасувати рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №263/10-14 від 28.05.2014 року та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області включити період роботи з 02.01.1986 року по 01.06.1994 року на Красноградській станції технічного обслуговування автомобілів №6 Відкритого акціонерного товариства "Харків-Авто", ДП №6 ВАТ "Харків-Авто" в шкідливих умовах праці із зайнятістю повний робочий день на роботах із застосування шкідливих речовин не нижче 3-го класу небезпеки позивачці, 1959 року народження, на посаді маляра по фарбуванню машин до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах;

- скасувати рішення відповідача від 16.07.2014 року про відмову в призначенні позивачці пенсії за віком по Списку №2 позивачці 1959 року народження, та зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком згідно Списку №2 позивачці, 1959 року народження, в шкідливих умовах праці .

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно посилався на те, що трудова книжка ОСОБА_1 є єдиним та безумовним підтвердженням наявності стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за спірний період. Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій. У зв'язку з тим, що відповідна довідка позивачкою надана не була, а також враховуючи те, що управління не наділене повноваженнями самостійно визначати без документальних доказів приналежність професії позивачки до такої, що дає право на призначення пенсії за віком згідно Списку №2, було прийнято рішення №135 від 16.07.2014 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії.

Приймаючи рішення про зобов'язання відповідача призначити пенсію позивачці, суд першої інстанції порушив вимоги статті 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ, та підмінив тим самим уповноважений на здійснення таких функцій орган Пенсійного фонду України.

Головне управління Пенсійного фонду України в апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", норм наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, постанови Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1 "Про затвердження порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років". Вважає, що за відсутності необхідних документів на підтвердження зайнятості ОСОБА_1 у спірний період за професією маляра на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки, а також за відсутності доказів проведення атестації робочих місць на Дочірньому підприємстві Красноградська СТО Автомобілів №6 ВАТ "Харків-Авто", підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відсутні.

У письмових запереченнях ОСОБА_1 просить апеляційній скарги залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - залишити без змін. Вказує, що доказом на підтвердження виконання робіт по професії маляра є трудова книжка, достовірність даних якої не заперечується відповідачами. У зв'язку з припиненням підприємства, на якому працювала позивачка у період з 02.01.1986 року по 01.06.1994 року, уточнюючі довідки про пільговий стаж позивачки надати не має можливості.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав:

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 (а.с.5-6).

З 02 січня 1986 року по 01 червня 1994 року працювала на Красноградській СТО л/автомобілів маляром по фарбуванню лакових автомобілів 2-го, 3-го та 4-го розрядів (а.с.9-10).

Судом першої інстанції встановлено, що 03 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області із заявою про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах (а.с.12).

28 травня 2014 року ГУ ПФУ в Харківській області прийнято рішення №263/10-14, яким позивачці відмовлено в підтвердженні стажу роботи у період з 02.01.1986 року по 01.06.1994 року по професії маляр по фарбуванню легкових автомобілів, оскільки з наданих документів не вбачається зайнятість на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче третього класу небезпеки та відсутні документи про ліквідацію підприємства без визначення правонаступника (а.с.28-29).

16 липня 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області прийнято рішення №135 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а відсутність уточнюючих довідок підприємства чи не проведення атестації керівником підприємства, що є його безпосереднім обов'язком, не може бути підставою для обмеження позивача в праві на пенсійне забезпечення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-12 (далі Закон № 1788-12), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 62 Закону № 1788-12 та п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637, встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Як вбачається із записів в трудовій книжці ОСОБА_1, вона з 02.01.1986 року по 13.10.1992 року працювала на Красноградській СТО л/автомобілів на посаді маляра по фарбуванню лакових автомобілів 2-го розряду, з 14.10.1992 року ОСОБА_1 присвоєно 3-й розряд маляра по фарбуванню автомобілів, а з 04.05.1993 року позивачці присвоєно 4-й розряд за вказаною професією (а.с.9-10).

На період роботи позивачки з 02.01.1986 року по 10.03.1994 року діяв Список №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, Постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. №10, а у період роботи ОСОБА_1 з 11.03.1994 року по 01.06.1994 року чинною був Список №2, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, до яких булао віднесено посади - маляри, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Таким чином, на період роботи позивачки на Красноградській СТО л/автомобілів Списки №2 передбачали наявність спеціальних умов праці на посаді маляра, які визначали право особи на зарахування стажу такої роботи до пільгового, а саме: виконання робіт із застосуванням речовин не нижче 3 класу небезпеки.

В трудову книжку ОСОБА_1 такі відомості внесені не були.

Згідно пунктів 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 18 Порядку №637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Таким чином, наявність пільгового трудового стажу може бути підтверджена показаннями свідків у випадку, якщо документи про наявність такого стажу відсутні і їх неможливо одержати внаслідок ліквідації підприємства чи відсутності архівних даних.

З матеріалів справи вбачається, що спеціальні умови праці позивачки, встановлені Списком №2, які передбачали виконання робіт із застосуванням речовин не нижче 3 класу небезпеки, документальними доказами не підтверджено. Архівні довідки підприємства, що містять відповідні дані, Управлінню ПФУ в Красноградському районі Харківської області надані не були. При розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах також не були представлені свідки, які б підтвердили трудовий стаж позивачки.

В період роботи позивачки з 21.08.1992 року по 01.06.1994 року робоче місце підлягало атестації.

Згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації) на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання має здійснюватись атестація робочих місць.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Така правова позиція щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року (справа № 21-519а14).

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту проведення на ДП Красноградська автостанція технічного обслуговування автомобілів №6 ВАТ "Харків-Авто" атестації робочого місця маляра по фарбуванню автомобілів за результатом якого було підтверджено виконання позивачкою у період з 21.08.1992 року по 01.06.1994 року робіт із застосуванням речовин не нижче 3 класу небезпеки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що право позивача на зарахування до пільгового стажу період роботи на Красноградській СТО л/автомобілів у період з 02.01.1986 року по 01.06.1994 року є не підтвердженим, тому рішення відповідачів за наданими позивачем документами про відмову в зарахуванні цього періоду до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а також про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є правомірними, а позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції перебрав на себе функцію суб'єкту владних повноважень, зобов'язуючи Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області призначити позивачу пільгову пенсію без встановлення необхідного пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно нормативно-правових актів право прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, або про відмову в його підтвердженні є тільки у Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Повноважень щодо підтвердження чи зарахування стажу до пільгового у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника в Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області не має.

У зв'язку з тим, що суд не може перебирати на себе функцію призначення пенсії замість органу, якому надані такі повноваження, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо способу захисту прав позивача у вигляді призначення позивачу ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області - задовольнити.

Постанову Красноградського районного суду Харківської області від 24.02.2015р. по справі № 626/2586/14-а - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в позові ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко О.І.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст постанови виготовлений 06.04.2015 р.

Помічник судді Цюпак О.П.