Справа № 823/3293/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/3293/14 Головуючий у 1-й інстанції: Мишенко В.В. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, третя особа: Головне управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа: Головне управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 05 вересня 2014 року № 1930/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.».

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Міністерство юстиції України звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити, мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Міністерства юстиції України «Про призначення ОСОБА_3.» № 411/к від 11 квітня 2013 року призначено ОСОБА_3 на посаду начальника управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції у Черкаській області з посадовим окладом, згідно із штатним розписом, зі збереженням 10 рангу державного службовця, в порядку переведення, як таку, що успішно пройшла стажування на цю посаду.

Наказом Міністерства юстиції України від 05 вересня 2014 року № 1930/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.», ОСОБА_3, начальнику управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, за неналежне виконання службових обов'язків, відсутність контролю за роботою підлеглих оголошено догану.

Підставою для оголошення догани було подання голови Державної виконавчої служби України Сторожука Д.А. від 26 серпня 2014 року № 6.1-19/6.1/997/2.

Наказ Міністерства юстиції України від 05 вересня 2014 року № 1930/к обґрунтований тим, що Державною виконавчою службою України проаналізовано показники роботи органів державної виконавчої служби за І півріччя 2014 року, які надані управліннями державної виконавчої служби головних управлінь юстиції у звіті за формою № 1 (піврічна) «Звіт про роботу органів державної виконавчої служби». Протягом І півріччя 2014 року органами державної виконавчої служби Черкаської області стягнуто 3,1 млн. грн. виконавчого збору, що на 362,4 тис. грн. або 10,5 % менше у порівнянні з I півріччям 2013 року. Станом на 01 липня 2014 року, відповідно до постанов державних виконавців про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, стягнуто 572,1 тис.грн., що на 30% менше у порівнянні з аналогічним періодом 2013 року. Крім того, на кінець звітного періоду 0,6 % документів знаходиться на виконанні понад строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження». Вищезазначені низькі показники свідчать про недостатній рівень діяльності органів державної виконавчої служби Черкаської області, які виникли у зв'язку з неналежним здійсненням контролю з боку начальника управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 за роботою підлеглих державних виконавців Черкаської області.

Не погоджуючись з наказом від 05 вересня 2014 року № 1930/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.» та вважаючи його протиправним, позивач звернулась до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регламентовано Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

Згідно ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

В силу ст. 5 Закону України «Про державну службу», державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов'язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Відповідно до ст. 14 вищевказаного Закону, дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Згідно ст. 147 Кодексу законів про працю України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

В силу ст. 148 Кодексу законів про працю України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 Кодексу законів про працю України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 07 серпня 2014 року № 3-14/4.3/954 Державна виконавча служба України повідомила начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 про те, що за результатами аналізу стану роботи органів державної виконавчої служби Черкаської області протягом І півріччя 2014 року виявлено недостатній рівень роботи по виконанню рішень судів та інших органів (посадових осіб) за окремими напрямами роботи.

У листі також було повідомлено позивача про необхідність надання пояснення на ім'я Міністра юстиції України причин зниження показників за вказаними напрямками роботи.

Згідно штампу вхідної кореспонденції, даний лист надійшов до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області 12 серпня 2014 року (а.с. 19).

Матеріали справи свідчать, що того ж дня - 12 серпня 2014 року за вих. № 7639/2.2-06 позивачем направлено до Державної виконавчої служби України лист з поясненням щодо причин зменшення показників по деяких напрямках роботи за I півріччя 2014 року (а.с. 20-23).

Згідно листа від 26 серпня 2014 року № 6.1-19/6.1/997/2, Головою Державної виконавчої служби України внесено подання Міністру юстиції України "Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.».

Відповідно до зазначеного подання, управліннями державної виконавчої служби головних управлінь юстиції до Державної виконавчої служби України подано зведений звіт про роботу органів державної виконавчої служби за І півріччя 2014 року. Державною виконавчою службою України проаналізовано показники роботи та зроблено наступні висновки. За І півріччя 2014 року показник органів державної виконавчої служби Черкаської області по фактично виконаних документах та стягнутих сумах є нижчими за середні показники по Україні. Крім того, протягом звітного періоду стягнуто 3,1 млн.грн. виконавчого збору, що на 362,4 тис.грн. або 10,5% менше у порівнянні з І півріччям 2013 року. Станом на 01 липня 2014 року за постановами державних виконавців про стягнення витрат на проведення виконавчих дій стягнуто 572,1 тис.грн., що на 30% менше у порівнянні з аналогічним періодом 2013 року. На кінець звітного періоду 0,6% документів знаходиться на виконанні понад строки, встановлені законом. Вищенаведене свідчить про недостатній рівень роботи органів державної виконавчої служби Черкаської області і стало можливим, у зв'язку із неналежним контролем збоку начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 за роботою державних виконавців Черкаської області (а.с. 70-71).

На підставі вищевказаного подання Міністерством юстиції України прийнято оскаржуваний наказ №1930/к від 05 вересня 2014 року.

Так, судом першої інстанції встановлено, що причиною зниження показників роботи по завершених документах, зменшення стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій була та обставина, що у І півріччі 2014 року було заборонено здійснення тендерів із продажу майна боржників.

При цьому, представником відповідача та третьої особи не надано доказів на спростування об'єктивних причин можливості державних виконавців Черкаської області в І півріччі 2014 року здійснювати примусове виконання виконавчих документів шляхом реалізації арештованого майна, що мало наслідком зниження показників роботи по завершених документах, зменшення стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, у порівнянні з аналогічним періодом 2013 року.

З наведеного слідує висновок, що заниження показників в роботі органів ДВС Черкаської області в І півріччі 2014 року, у порівнянні з аналогічним періодом 2013 року за відповідними напрямками роботи, спричинене не відсутністю контролю зі сторони позивача, а іншими, незалежними від неї причинами.

Крім того, відповідачем не надано доказів неналежного виконання позивачем своїх службових обов'язків, як начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області та доказів вини позивача у зниженні показників роботи управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області в І півріччі 2014 року порівняно з аналогічним періодом 2013 року за відповідними напрямками роботи.

Судом встановлено, що узагальнення статистичних даних роботи відділів ДВС територіальних управлінь юстиції Черкаської області за I півріччя 2014 року було направлено Державній виконавчій службі України 28 липня 2014, згідно графіку подання звітності (а.с. 13).

Враховуючи те, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення був аналіз зазначених у звіті показників, отриманий відповідачем 28 липня 2014 року, судом першої інстанції правомірно відхилено доводи відповідача щодо обчислення строку для застосування дисциплінарного стягнення з 07 серпня 2014 року - дати направлення запиту позивачу щодо надання пояснення на ім'я Міністра юстиції України.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що наказ відповідача №1930/к від 05 вересня 2014 року про накладення на позивача дисциплінарного стягнення прийнятий з порушенням строку, встановленого ст. 148 Кодексу законів про працю України.

Колегія суддів, також, вважає за необхідне зазначити, що, згідно положень ст. 149 Кодексу законів про працю України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Так, матеріали справи свідчать, що листом від 07 серпня 2014 року № 3-14/4.3/954 Державна виконавча служба України повідомила начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 про необхідність надання пояснення на ім'я Міністра юстиції України щодо причин зниження показників за напрямами роботи.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що вищевказані пояснення були відібрані у позивача не під час процедури застосування дисциплінарного стягнення, що також свідчить про недотримання відповідачем встановленого Кодексом законів про працю України порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, як вбачається з копії трудової книжки позивача, ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності не притягувалась та лише заохочувалась, позивачу неодноразово виділялась грошова премія за сумлінне ставлення до виконання службових обов'язків.

Так, наказом Міністерства юстиції України № 1270/7 від 12 грудня 2011 року позивач нагороджена відзнакою "За сумлінну службу в органах державної виконавчої служби" (а.с. 37).

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів, також, зазначає, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин вчинення допущеного особою проступку, обґрунтованих підстав прийняття такого рішення, а також із обґрунтуванням підстав обрання певного виду дисциплінарного стягнення, який застосовуються до особи.

Дана позиція узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалах від 12 червня 2014 року у справі № К/800/65299/13 та від 13 листопада 2014 року у справі К/800/4593/14.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та наявність правових підстав для їх задоволення, оскільки оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем без урахування всіх об'єктивних обставин, які мали значення для прийняття рішення, з порушенням встановленого законом строку, а тому наказ Міністерства юстиції України №1930/к від 05 вересня 2014 року правомірно скасовано судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 31.03.2015 року.

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.