Справа № 817/2425/14
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дорошенко Н.О.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"01" квітня 2015 р. Справа № 817/2425/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "05" лютого 2015 р. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АК ІНТЕРТРЕЙД ГРУП" до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Рівненської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 204050001/2014/000026/1 від 18.07.2014.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 18.07.2014 Рівненською митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №204050001/2014/000026/1 від 18.07.2014, яким митну вартість імпортованого позивачем товару визначено на рівні:

товар № 1 - 4,97 дол./кг, що на день подання декларації становить 359915,89 грн., або у валюті контракту 30714,60 доларів США;

товар №2 - 4,14 дол./кг, що на день подання декларації становить 64764,61 грн., або у валюті контракту 5526,90 доларів США.

Рішенням №204050001/2014/000026/1 від 18.07.2014 митний орган не визнав вартість імпортованих товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, у зв'язку з неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних органом доходів і зборів та наявністю розбіжностей в документах, поданих декларантом на підставі ч.2 ст.53 Митного кодексу України, а саме:

- сума платіжного доручення № 7 від 23.06.2014 містить посилання лише на контракт без прив'язки до даної партії товару;

- у проформі-інвойсі від 17.04.2014 №0117/2014 наявні відомості щодо числових значень фрахту та страховки оцінюваних товарів, проте відсутні відомості щодо числових значень вартості перевантаження в порту GIOIA TAURO, оскільки в Коносаменті №СМВODЕ/14/017206 в графі «Порт перевантаження» наявні відомості щодо здійснення перевантаження, зокрема зазначено порт перевантаження «GIOIA TAURO». Відомості щодо числових значень вказаних витрат відсутні і у наданій декларантом копії митної декларації країни відправлення № Е35567 від 08.06.2014;

- в товаросупровідних документах країни відправлення відсутні будь-які посилання на реквізити іноземного контрагента (продавця товару) .

Згідно з пунктом 33 розділ IV вказаного рішення митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно з положеннями статті 64 Митного кодексу України. Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визначеної органом доходів і зборів митної вартості товарів, імпортованих тим самим суб'єктом ЗЕД за тим самим контрактом (МД № 204050002/2014/010606 від 15.07.2014) (а.с.12-13 т.1).

Суд першої інстанції встановив, що на виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 01.03.2013 року №АRВ-01/03/13, укладеного між компанією "ARBELLO PROPERTIES LLC" (США) (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "АК ІНТЕРТРЕЙД ГРУП" (Україна) (Покупець), позивачем імпортовано партію товару, а саме:

- чорний ферментований неароматизований чай у подвійних фільтропакетах, по 2 г нетто кожен, пачки по 25 та 100 штук, по 18,24,48 та 72 пачки у ящику, загальна вага нетто товару - 4260,00 кг; чорний ферментований ароматизований чай у подвійних фільтропакетах, по 2 г нетто кожен, пачки по 25 штук, по 48 та 72 пачки у ящику, загальна вага нетто товару 1920,00 кг (надалі товар №1);

- зелений неферментований неароматизований чай у подвійних фільтропакетах, по 2 г нетто кожен, пачки по 25 штук, по 48 та 72 пачки у ящику, загальна вага нетто товару 1200,00 кг; зелений неферментований ароматизований чай у подвійних фільтропакетах, по 1,5 г нетто кожен, пачки по 25 штук, по 72 пачки у ящику, загальна вага нетто товару 135.00 кг (надалі товар №2). Зазначений товар заявлено до митного оформлення на підставі митної декларації №204050001/2014/010746 від 17.07.2014 та доданих до неї документів (а.с.16-17 т.1).

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, 17.07.2014 року митним органом витребувано додаткові документи, а саме: банківські платіжні документи щодо здійснення оплати іноземним контрагентом за придбані у третьої сторони оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; інформацію біржових організацій (чайних аукціонів) про вартість товарів та сировини.

На вказану вимогу Товариство повідомило митний орган про неможливість надання певних документів з наступних підстав. Щодо надання каталогів, специфікацій, прейскурантів товариство повідомило, що так як товар придбаний у компанії "ARBELLO PROPERTIES LLC", яка не являється виробником, то питання каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару не актуальне, так як являється комерційною таємницею "ARBELLO PROPERTIES LLC". Щодо інформації від біржових організацій (чайних аукціонів) про вартість товарів або сировини Позивач зазначив, що товар згідно з інвойсом ЕМР/283/2014 від 08.06.2014 був придбаний на договірних умовах у компанії "ARBELLO PROPERTIES LLC", яка не приймає участі в чайних аукціонах. Стосовно виписки з бухгалтерської документації, а саме банківські платіжні документи щодо здійснення оплати іноземним контрагентом за придбані у третьої сторони оцінюваних товарів, позивачем було зазначено, що Продавець "ARBELLO PROPERTIES LLC" не надає та не зобов'язаний надавати ТОВ "АК ІНТЕРТРЕЙД ГРУП" будь-яких документів, пов'язаних з його комерційною діяльністю, так як ця інформація являється його комерційною таємницею (а.сп.15, т.1).

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем для митного оформлення документи не містять розбіжностей, в них відсутні ознаки підробки, вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а тому у митного органу не було підстав для витребування додаткових документів та подальшого коригування митної вартості товарів.

Колегія суддів вважає такий висновок обгрунтованим, з наступних підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 1 статті 248 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів, здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частинами 1-2 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За приписами ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч.2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, частиною 1 статті 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

В силу вимог частини 2-3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (частина 4 статті 57).

Відповідно до ч.4 ст.58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з ч.5 ст.58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

За ч.11 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною 9 статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

За частиною 2 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Суд вірно зазначив, що за аналізом наведених норм здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості, належить до виключних повноважень органу доходів і зборів, що здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення імпортованих товарів. Однак, за приписами ч.3 статті 318 Митного кодексу України реалізації органом доходів і зборів зазначених повноважень повинна передувати наявність у нього обґрунтованих сумнiвiв у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що з метою митного оформлення товарів, заявлених у митній декларації №204050001/2014/010746 від 17.07.2014, Товариством було подано:

1) копію митної декларації країни відправлення №Е35567 від 08.06.2014

2) сертифікат якості від 17.06.2014

3) сертифікат походження товару №05838 від 19.06.2014

4) зовнішньоекономічний договір (контракт) №АRБ-01/03/13 від 01.03.2013

5) проформу-інвойс №0117/2014 від 17.04.2014

6) заяву про купівлю іноземної валюти №13 і № 14 від 23.06.2014;

7) платіжне доручення №7 від 23.06.2014;

8) коносамент №СМВODЕ/14/017206 від 08.06.2014;

9) рахунок-фектуру №РL/430528900/13/0196/0023 від 25.06.2014.

Відповідно до п.2.4. Контракту №АRВ-01/03/13 від 01.03.2013, ціни на товар зазначені в доларах США або Євро та включають в себе:

- оплату по підготовці товару до відвантаження (перевірка якості, кількості, упаковки, маркування);

- оплату навантаження товару щодо його перевезення в середині країни-експортера;

- оплату доставки товару до основних засобів транспортування;

- оплату зберігання товару в пунктах перевалки вантажів;

- вартість перевантаження товару на основний транспорт;

- оплату за фрахт та страхування вантажу до порту Іллічівськ/Одеса;

- вартість вивантаження товару у пункті призначення.

Згідно п.2.5. Контракту усі витрати, понесені до місця призначення оплачуються Продавцем.

Відповідно до п.2.1. Контракту, ціни на товар визначаються у доларах США або Євро із урахуванням поставки на умовах СІF (Іллічівськ/Одеса), згідно інтерпретації Міжнародних правил Інкотермс 2010.

Згідно правил Інкотермс 2010 термін "Cost Insurance and Freight" (СІF) "Вартість, страхування, фрахт" означає, що продавець зобов'язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, а також повинен забезпечити морське страхування від ризику загибелі або пошкодження товару під час перевезення, продавець укладає договір страхування і виплачує страховику страхову премію. Ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять із продавця на покупця. При цьому, хоча фрахт оплачується продавцем, по суті, він оплачується покупцем, оскільки витрати на фрахт, зазвичай, включаються продавцем в загальну ціну товару.

Відповідно до пп. 14.1.12 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України базова ставка фрахту - сума фрахту, включаючи витрати з навантаження, розвантаження, перевантаження та складування (схову) товарів, збільшена на суму витрат за рейс судна або іншого транспортного засобу, сплачуваних (відшкодовуваних) фрахтувальником згідно з укладеним договором фрахтування.

Суд першої інстанції з'ясував, що при митному оформленні товарів Товариством було надано комерційний інвойс №ЕМР/283/2014, проформу-інвойс від 17.04.2014 № #0117/2014, коносамент СМВODЕ/14/017206 від 08.06.2014, сертифікат якості. До проформи-інвойсу від 17.04.2014 № #0117/2014 включено вартість фрахту у сумі 2200 доларів США і страховки товарів у сумі 54,50 доларів США. У коносаменті СМВODЕ/14/017206 від 08.06.2014 містяться відомості про те, що фрахт товару попередньо оплачений продавцем.

Виходячи з викладеного, судом зроблено правильний висновок про наявність підтвердження оплати витрат на транспортування в повному обсязі відповідно до умов поставки, передбачених контрактом.

Також, судом обгрунтовано не взято до уваги доводи митного органу щодо неналежного оформлення платіжного доручення № 7 від 23.06.2014 на загальну суму 57626,50 дол.США, що містить посилання на контракт, без прив'язки до партії товару.

Так, у заявах про купівлю іноземної валюти, наданих для митного оформлення, зазначено: № 13 від 23.06.2014 - сума валюти, яку доручено купити, становить 51916,51 дол.США, підстава для купівлі валюти: попередня оплата за товар згідно контракту № АRВ-01/03/13 від 01.03.2013, інвойс ЕМР/264/2014 від 26.05.2014, ЕМР/283/2014 від 08.06.2014; № 14 від 23.06.2014 - сума валюти, яку доручено купити, становить 5709,99 дол.США, підстава для купівлі валюти: оплата за товар згідно контракту № АRВ-01/03/13 від 01.03.2013, ВМД 15139 від 07.10.2013, ВМД 19478 від 04.12.2013 року.

На підставі вказаних даних митний орган мав можливість провести перевірку числового значення заявленої митної вартості товару, а тому він без достатніх підстав вимагав у Товариства надати додаткові документи.

Суд першої інстанції вірно визнав безпідставними доводи митного органу щодо відсутності відомостей про іноземного контрагента компанію "ARBELLO PROPERTIES LLC" в товаросупровідних документах країни відправлення товарів, оскільки, у всіх документах, наданих позивачем до митного оформлення, виробником та/або відправником товару зазначено "Емпаєр Тіз (ПВТ) ЛТД" - Шрі Ланка, що відповідає умовам контракту № АRВ-01/03/13 від 01.03.2013.

Відтак, обгрунтованим є висновок суду про те, що Товариством було надано всі необхідні та наявні документи, на підставі яких відповідач міг встановити механізм формування ціни на товар згідно з Контрактом №АRВ-01/03/13 від 01.03.2013, та які підтверджують ціну товару.

Щодо визначення відповідачем митної вартості імпортованого товару на основі раніше визначеної органом доходів і зборів митної вартості товарів, імпортованих тим самим суб'єктом ЗЕД за тим же контрактом, а саме, за митною декларацією №204050002/2014/010606 від 15.07.2014, то суд вірно зазначив, що вказана митна декларація прийнята з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів №204050001/2014/000025/1 від 15.07.2014, яке було скасовано в судовому порядку (справа №817/2424/14 за позовом ТОВ "АК ІНТЕРТРЕЙД ГРУП" до Рівненської митниці Міндоходів: а.с.241-245,246-247 т.1).

За приписами статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

З огляду на викладене, суд дійшов вірного висновку щодо безпідставності проведення відповідачем коригування митної вартості імпортованого товару на основі митної декларації №204050002/2014/010606 від 15.07.2014. Надані декларантом до митного оформлення документи не містять розбіжностей, вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "05" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою відповідальністю "АК ІНТЕРТРЕЙД ГРУП" пров.Робітничий,5,м.Рівне,33009

3- відповідачу Рівненська митниця ДФС вул.Соборна,104,м.Рівне,33028

- ,