Справа № 813/796/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

31 березня 2015 року № 813/796/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Рехліцької Ю.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2;

відповідача: представник не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Яворівської районної державної адміністрації в особі комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській райдержадміністрації, Тимчасово виконуючого обов'язки голови Яворівської районної державної адміністрації Гнип Ореста Петровича про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Яворівської районної державної адміністрації в особі комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській райдержадміністрації, Тимчасово виконуючого обов'язки голови Яворівської районної державної адміністрації Гнип Ореста Петровича у якому просить:

- визнати протиправними дії комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській районній державній адміністрації щодо порядку та способу прийняття рішення комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській районній державній адміністрації від 13 листопада 2014 року та скасувати рішення комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській райдержадміністрації від 13.11.2014 року;

- визнати протиправними дії тимчасово виконуючого обов'язки голови Яворівської районної державної адміністрації Гнип Ореста Петровича щодо порядку та способу надання висновку №3461/16 від 12 грудня 2014 року «Щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2».

Ухвалами суду від 04.03.2015 року було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового засідання на 17.03.2015 року.

27.03.2015 на адресу суду надійшло клопотання від відповідача Яворівської РДА (вх. №9742), у якому просить закрити провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що в провадженні Яворівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо місця проживання дитини обов'язкова є участь органу опіки та піклування, як орган опіки та піклування у цивільній справі було залучено Яворівську районну державну адміністрацію. На виконання вимог ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України Яворівською районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, було надано Яворівському районному суду Львівської області висновок №3461/16 від 12.12.2014 року щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначають, що висновок не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері публічно - правових відносин в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не підлягає виконанню і не є обов'язковим для виконання невизначеним колом осіб або конкретною особою, а має рекомендаційний характер та припускає врахування його під час ухвалення Яворівським районним судом Львівської області остаточного рішення у справі про місце проживання дітей в порядку цивільного судочинства. Вказують, й на те, що Комісія з питань захисту прав дитини при Яворівській районній державній адміністрації не є суб'єктом владних повноважень, оскільки має консультативно - дорадчі функції і приймає рішення рекомендаційного характеру.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні проти даного клопотання заперечив, наполягав на оскарженні дій суб'єкта владних повноважень щодо прийняття рішення, вважає, що таке рішення не буде впливати на рішення у цивільній справі, яке розглядається Яворівським районним судом Львівської області.

При постановленні ухвали, суд враховує наступне.

Підстави для закриття провадження у справі передбачені ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства згідно частини першої статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України).

Згідно із визначенням, наведеним у пункті 9 частини 1 статті 3 КАС України відповідач у справі адміністративної юрисдикції - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відтак, обов'язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. При цьому, до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а не взагалі всіх функцій, які виконують суб'єкти владних повноважень.

Відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Таким чином, при визначенні питання, до юрисдикції якого суду відноситься ця справа, суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, на захист яких подано позов.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому оскаржує дії комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській райдержадміністрації щодо порядку та способу прийняття рішення комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській районній державній адміністрації та просить скасувати вказане рішення, а також оскаржує дії тимчасово виконуючого обов'язки голови Яворівської районної державної адміністрації Гнип Ореста Петровича щодо порядку та способу надання висновку «Щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2».

Вирішення даного спору є неможливим без з'ясування питань, якими обґрунтовуються оскаржувані дії (бездіяльність) суб'єкта владних повноважень, а саме без з'ясування питання правильності визначення місця проживання малолітньої дитини.

Також, суд враховує, що відповідно до пункту 1 Положення про комісію з питань захисту прав дитини при Яворівській районній державній адміністрації, затвердженого розпорядженням голови районної державної адміністрації від 16.11.2011 року № 542, комісія з питань захисту прав дитини (далі - комісія) є консультативно-дорадчим органом, що утворюється головою Яворівської районної райдержадміністрації.

Згідно підпункту 2 пункту 4 вказаного Положення комісія відповідно до покладених на неї завдань розглядає питання, у тому числі спірні, які потребують колегіального вирішення, зокрема, вирішення спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини.

Як вбачається з висновку щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, від 12.12.2014 № 3461/16, останній складено у зв'язку з розглядом цивільної справи Яворівським районним судом Львівської області за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей.

Згідно статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина 5 статті 19 Сімейного кодексу України). При розгляді сімейних спорів обов'язковими є наявність письмового висновку органів опіки і піклування та їхня участь у судовому засіданні. Складання зазначених висновків і участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Тобто з наведеного слідує, що висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей від 12.12.2014 року №3461/16 в даному випадку не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а носить лише рекомендаційний характер та є одним із доказів у цивільній справі, оцінка якому може бути надана під час розгляду справи.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні ствердили, що фактично спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей не набув свого вирішення в судовому порядку.

Крім цього, відносини щодо визначення місця проживання малолітньої дитини регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема приписами ч.ч.1 і 2 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відтак, адміністративний суд не може вирішувати спори про визначення місця проживання малолітньої дитини, оскільки такі спори не належать до публічно-правових, якими обмежується адміністративна юрисдикція.

Частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України встановлено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. Так, згаданою статтею передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що між даними особами існує спір про право; питання щодо незаконності рішень і дій відповідачів є похідними від вирішення спору про визначення місця проживання малолітніх дітей; вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади та місцевого самоврядування, а тому розглядуваний спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративної справи), а компетенція адміністративних судів на нього не поширюється.

Отже, спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачами, не містять ознак публічності, оскільки рішенням відповідача зачіпаються права позивача в сфері приватних (сімейних) правовідносин, захист яких, в силу приписів частини 1 статті 15 ЦПК України, віднесений до компетенції місцевого суду в порядку цивільного судочинства, оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим і не має ознак публічно-правового спору.

Крім того, згідно пункту 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» рішення державних адміністрацій районів, районних державних адміністрацій у місті Києві та Севастополі, виконавчих комітетів районних у містах, сільських, селищних рад про встановлення опіки та піклування над дітьми стосується відносин, що регулюються цивільним (глава 6 ЦК) та сімейним (глава 19 СК) законодавством, і не належать до сфери публічно-правових відносин. Тому вимоги заінтересованих осіб про визнання таких рішень незаконними або визнання незаконними дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб (стаття 18 СК) є спорами про захист прав і інтересів і відповідно до статті 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити та роз'яснити позивачу, що розгляд такої справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду, а повторне звернення з тією самою позовною заявою до Львівського окружного адміністративного суду не допускається.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 04.09.2013 у справі № К/9991/89955/11, від 14.11.2013 у справі № К/9991/31562/12.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Яворівської районної державної адміністрації в особі комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській райдержадміністрації, Тимчасово виконуючого обов'язки голови Яворівської районної державної адміністрації Гнип Ореста Петровича про визнання протиправними дій - закрити.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 146 (сто сорок шість) грн. 16 коп.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.04.2015 року.

Суддя Клименко О.М.