Справа № 806/5758/14
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Житомир справа № 806/5758/14

час прийняття: 14 год. 45 хв. категорія 8.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

за участі секретаря Слісарчука Б.Я.,

за участі позивача ОСОБА_1

за участі представника позивача ОСОБА_2,

за участі представника відповідача Плужник К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Міндоходів у Житомирській області по проведенню фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 та складання акту перевірки від 15.08.2014 року №0173/06/30/22/НОМЕР_1 та визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення - рішення Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 22.09.2014 року №, №, №, №, №. В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що фактична перевірка є протиправною, а спірні податкові повідомлення - рішення винесені за наслідками такої перевірки є неправомірними та підлягають скасуванню, оскільки з 11 серпня 2014 року по 20 серпня 2014 року вона не здійснювала торгівельну діяльність та не була присутня при проведенні перевірки. Зазначила, що висновки викладені в акті перевірки грунтуються лише на припущеннях перевіряючих, а не на фактичних обставинах справи.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення заявлених позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях щодо позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Головним управлінням Міндоходів у Житомирській області проведено фактичну перевірку щодо дотримання порядку здійснення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, у тому числі, свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, за результатами якої складено акт перевірки №0173/06/30/22/НОМЕР_1 від 15.08.2014 року (а.с.10).

Перевіркою встановлено наступні порушення:

- п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не проведено розрахункову операцію на повну суму покупки через РРО;

- 2.2., 2.6. постанови правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року «Про затвердження ведення касових операцій у національній валюті в Україні», а саме: не оприбутковано готівкові кошти в сумі 18191,50 три. на підставі фіскальних звітних чеків за період з 12.03.2014 по 05.08.2014;

- п.п. 267.6.3. п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, оригінал патенту або ж його нотаріально засвідчена копія не розміщений на видному для огляду місці;

- постанови КМУ № 957 від 30.10.2008, а саме: продаж алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої;

- п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, а саме: не надання платником податків документів.

На підставі вказаного акту контролюючим органом 22.09.2014 року винесено наступні податкові повідомлення - рішення:

- №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1 грн. (а.с.11);

- №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 90957,50 грн. (а.с.12);

- №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 5000 грн. (а.с.13);

- №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 488 грн. (а.с.15);

- №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 510 грн. (а.с.14).

Суд частково погоджується з висновками контролюючого органу з огляду на наступне.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача по проведенню фактичної перевірки та складанню акту перевірки, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до вимог пп. 80.2.4 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом встановлено, що контролюючим органом видано наказ від 04.08.2014 року №509, на підставі якого посадовим особам відповідача надано направлення на проведення перевірки від 04.08.2014 року, а саме: № 514 та №513 (а.с.44-45).

В судовому засіданні представник відповідача Адамович Ю.Й. пояснив, що він особисто пред"являв направлення на перевірку особі, яка була за прилавком ФОП ОСОБА_1, але вона відмовилась зробити відмітку на направленні про проведення перевірки і тому відповідно до вимог п.81.1 ПК України складено акт про відмову від підписання направлень, крім того, продавець відмовила в наданні документів щодо її ідентифікації, та таких, що підтверджують її трудові відносини з ФОП ОСОБА_1, що підтверджується актом від 05.08.2014 року №41/06/30/22 (а.с.47).

Відповідно, до ст. 81 Податкового кодексу України, під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом. Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов'язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки.

Суд зазначає, що акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення, а обов"язок по його складанню в разі встановлення порушень податкового законодавства, покладено на податковий орган.

Отже, дії контролюючого органу щодо проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 та складання акту перевірки є правомірними, а позовні вимоги в зазначеній частині безпідставними.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 22.09.2014 року №, то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що вказане рішення винесено за порушення позивачем п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В акті перевірки зазначено, про позивачем проведено розрахункову операцію без застосування РРО, РК при реалізації пляшки горілки "Мороша" 0,5 л. по ціні 44,00 грн. та 1 пляшки шампанського "Советскоє" по ціні 43,00 грн.

В судовому засіданні позивач пояснила, що вона з 11 серпня 2014 року по 20 серпня 2014 року не здійснювала торгівельну діяльність за сімейними обставинами, в зв"язку із чим на прилавку її відділу стояла табличка "Відділ не працює", а ввечері вона приходила роздруковувати денні звітні чеки, оскільки за законодавством вона має обов"язок їх щоденного друку.

Представник відповідача - перевіряючий Адамович Ю.Й. пояснив, що він з колегою приїхали здійснити перевірку підприємницької діяльності ОСОБА_1, зайшли до магазину і попросили продати алкогольні напої "Мороша" 0,5 л. та шампанське "Советскоє", продавець їм продала зазначений товар, однак чек не видала.

Суд звертає увагу на те, що на підтвердження зазначених доводів не надано жодного доказу.

Судом встановлено, що для здійснення підприємницької діяльності позивач орендує частину магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться по АДРЕСА_1. В іншій частині підприємницька діяльність здійснюється іншими суб"єктами господарювання.

Судом викликано та допитано в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що працюють в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" на іншого суб"єкта господарювання.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що у ОСОБА_1 немає продавця, підприємницьку діяльність вона здійснює особисто. Зазначили, що вони працюють на іншого суб"єкта господарювання і в той день бачили чоловіка та жінку, що зайшли в приміщення, де здійснюється торгівля, однак не знали що це перевіряючи особи, які здійснювали перевірку ФОБ ОСОБА_1 Пояснили, що їм ніхто не продавав будь-який товар.

Судом встановлено, що в п. 2.2.14 акту перевірки не зазначена сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків з урахуванням вартості реалізованих під час перевірки товарів", при цьому контролюючим органом зроблено відмітку "встановити неможливо".

Дана обставина свідчить про те, що перевіряючими контрольна закупка перед проведенням перевірки не проведена, оскільки товар посадовими особами контролюючого органу не отримано та відповідно не встановлено невідповідність готівкових коштів із даними денного звіту РРО. Зазначена обставина представником відповідача не спростована.

Відповідно до п. 1 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій.

З наведених вище підстав, з урахуванням вимог ст.71 КАС України, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 22.09.2014 року № підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 22.09.2014 року №, то суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що позивачем не оприбутковано готівкові кошти в сумі 18191,50 три. на підставі фіскальних звітних чеків за період з 12.03.2014 по 05.08.2014.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що продавцем на вимогу працівників контролюючого органу надано лише книгу обліку розрахункових операцій від 12.03.2014 року №Р/2, що відображено в п.2.1.3 акту фактичної перевірки, зі змісту якої встановлено не оприбуткування готівкових коштів в сумі 18191,50 грн., про що інспектором були зроблені відмітки в книзі.

Суд позбавлений можливості дослідити КОРО позивача, так як згідно довідки Коростишівського РВ УМВС України в Житомирській області №56 від 02.02.2015 року, громадянка ОСОБА_1 зверталась до Коростишівського РВ УМВС України в Житомирській області з приводу втрати книг обліку розрахункових операцій №1, №2 та №3, а також грошових коштів у сумі 90 грн. шляхом їх викрадення. Вказане звернення зареєстроване в ЖЄО №158 від 26.01.2015 року (а.с.65).

Представником відповідача не надано суду жодних належних та допустимих доказів щодо факту не оприбуткування позивачем готівкових коштів в сумі 18191,50 грн. на підставі фіскальних звітних чеків за період з 12.03.2014 по 05.08.2014 року.

За таких обставин, з урахуванням відсутності жодних доказів, що підтверджують зазначене в акті перевірки щодо не оприбуткування позивачем готівкових коштів, суд приходить до висновку про їх безпідставність. З наведених вище підстав податкове повідомлення - рішення від 22.09.2014 року № підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 22.09.2014 року №, то суд зазначає наступне.

В акті зазначено, що перевіркою встановлено реалізацію позивачем горілки згідно чеків від 23.06.2014 року №1144, №1145, №1146, №1148 від 24.06.2014 року №1149, від 04.08.2014 року №1323 за ціною нижчою від мінімальної роздрібної ціни, чим порушено постанову КМУ № 957 від 30.10.2008 року.

Однак, представник відповідача не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх висновків що приватним підприємцем реалізовувались спиртні напої за цінами нижчими від мінімальні роздрібні ціни. Не пояснив які саме алкогольні напої по по яким цінам продавались.

Постановою КМ України, від 30.10.2008, № 957 установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Зокрема зазначено, що мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п'ять зірочок та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) та місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробі" визначено штрафні санкції, які застосовуються до суб'єктів підприємницької діяльності за продаж напоїв за цінами, нижчими від встановлених мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін таки види товарів.

Суд позбавлений можливості дослідити КОРО позивача, так як згідно довідки Коростишівського РВ УМВС України в Житомирській області №56 від 02.02.2015 року, громадянка ОСОБА_1 зверталась до Коростишівського РВ УМВС України в Житомирській області з приводу втрати книг обліку розрахункових операцій №1, №2 та №3, а також грошових коштів у сумі 90 грн. шляхом їх викрадення. Вказане звернення зареєстроване в ЖЄО №158 від 26.01.2015 року (а.с.65).

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності винесення оскаржуваного рішення в частині застосування штрафних санкцій за продаж алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої. З наведених вище підстав, податкове повідомлення - рішення від 22.09.2014 року № підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 22.09.2014 року №, то суд зазначає наступне.

В п.п. 2.2.1 акту перевірки зазначено, що позивачем до перевірки не надано торговий патент.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що перевіряючими встановлено, що оригінал патенту або ж його нотаріально засвідчена копія не розміщений на видному місці для огляду.

В судовому засіданні позивач зазначила, що оригінал торгового патенту зберігається під склом торгівельного прилавку та є доступним для огляду покупцями.

Судом встановлено, що у позивача наявний торговий патент на провадження торгівельної діяльності серії НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1, орендована частина магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1". Строк дії патенту з 06.06.2013 року по 31.05.2018 року (а.с.21).

В п.п. 267.6.3. п. 267.6 ст. 267 ПКУ вказано, що для запобігання пошкодженню торгового патенту (вигорання на сонці, псування внаслідок затікання дощової води, псування сторонніми особами тощо) дозволяється розміщувати нотаріально засвідчені копії торгових патентів у визначених цією частиною місцях. При цьому оригінал такого патенту повинен зберігатися у відповідальної особи суб'єкта господарювання або відповідальної особи відокремленого підрозділу, яка зобов'язана надавати його для огляду уповноваженим законом особам, а отже згідно з п. 125.1 ст. 125 ПКУ за порушення порядку використання торгового патенту відповідно до п.п. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 ПКУ передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі збору за один календарний місяць.

Як встановлено вище фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не була присутня при проведенні перевірки та неможливо встановити чи була присутня під час перевірки будь-яка особа від приватного підприємця.

З наведених вище підстав, податкове повідомлення - рішення від 22.09.2014 року № підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 22.09.2014 року №, то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Коростишівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області складено повідомлення №4328/06-10-17 від 20.07.2014 року, яким запрошено платника податків ОСОБА_1 до 26 серпня 2014 року подати до податкового органу документи згідно акту перевірки №0173/06/30/22/НОМЕР_1 від 15.08.2014 року. Вказане рішення вручено позивачу під розписку (а.с.49).

Відповідно до ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право запрошувати платників податків, зборів, платежів або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог іншого законодавства, у тому числі законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків).

В судовому засіданні позивач, пояснила, що з"явилась до податкового органу до ОСОБА_7, однак, жодних документів на вимогу посадової особи контролюючого органу не надала.

В судове засідання викликалась в якості свідка посадова особа Коростишівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області ОСОБА_7

ОСОБА_7 направлено до суду письмові пояснення в яких зазначено, що перед прийняттям спірних рішень ФОП ОСОБА_1 вручено повідомлення для надання документів, які не надані під час проведення перевірки. У встановлений термін документи та пояснення не були наданні (а.с.97).

Відповідно до п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно ст. 121 Податкового кодексу України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

З наведених вище підстав, з урахуванням ненадання позивачем на вимогу контролюючого органу витребовуваних документів, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення від 22.09.2014 року № є правомірним та не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягаю задоволенню в частині скасування податкових повідомлень - рішень Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 22.09.2014 року №, №, №, №, в іншій частині позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

постановив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомленян - рішення Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 22.09.2014 року №, №, №, №.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 06 квітня 2015 р.