Справа № 808/8972/14
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2015 рокусправа № 808/8972/14 (ДО/808/1227/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2014р. у справі № 808/8972/14 (ДО/808/1227/14)

за позовом Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

до Відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області

про визнання протиправними дії, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Мангуська об'єднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів у Донецькій області звернулось до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції, в якому просить визнати протиправним дії в.о. начальника ВДВС Матвійчук Д.В., щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа, скасувати постанову про повернення виконавчого провадження, зобов'язати відділ державної виконавчої служби Першотравневого РУЮ відновити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 805/2817/13-а від 12.08.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 25.11.2014 на адресу позивача надійшла постанова ВП №39943520 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 19.11.2014, винесена в.о. начальника ВДВС Матвійчук Д.В., що винесена на підставі п. 4 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" й обґрунтована тим, що 01.10.2014 Мангуською ОДПІ була отримана вимога №4484 від 30.09.2014 про забезпечення явки представника стягувача для виходу за місцем мешкання боржників з метою перевірки їх майнового стану, починаючи з 08.10.2014 й кожну наступну середу та п'ятницю, проте представник ОДПІ не з'явився до ВДВС, незважаючи на попередження про повернення виконавчих документів.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 р. адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що повернення виконавчого документу здійснено державним виконавцем правомірно на виконання вимог п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Повернення виконавчого документа не позбавляє права позивача повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 вказаного Закону.

Сторони по справі до судового засідання не з'явилися, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Донецьким окружним адміністративним судом 12.08.2013 року видано виконавчий лист у справі №805/2817/13-а про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 150 гривень.

01.01.2014 року на адресу Мангуської ОДПІ надійшла вимога начальника ВДВС Першотравневого районного управління юстиції Матвійчук Д.В. №4484 від 30.09.2014 про забезпечення представника стягувача для виходу за місцем мешкання боржників, з метою перевірки їх майнового стану, починаючи з 08.10.2014 року кожну середу та п'ятницю.

На вищезазначену вимогу Мангуська ОДПІ направила лист № 6937/08/05-40-10-013 від 07.10.2014 року, яким повідомила, що у зв'язку зі скороченням штатної чисельності працівників Мангуської ОДПІ має можливість забезпечити присутність свого представника лише один раз на тиждень.

19.11.2014 року керуючись п.4 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", в.о. начальника ВДВС Першотравневого районного управління юстиції Матвійчук Д.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №39943520.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що виходячи зі змісту ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", стягувач в виконавчому провадженні наділений лише правами, єдиним його обов'язком є повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування або місцезнаходження. Отже, залучення стягувача до процесу виконання виконавчого документу, та його неявка для виходу за місцем мешкання боржника не може бути підставою для повернення йому виконавчого документу.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Частиною 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження, до яких згідно ч.1 ст.8 вищезазначеного Закону належить і стягував, мають право, зокрема брати участь у провадженні виконавчих дій.

Тобто стягувач, лише має право, а не зобов'язаний брати участь у проваджені виконавчих дій.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

З матеріалів справи вбачається, що Мангуська ОДПІ направляла відповідь на вимогу ВДВС, проте ВДВС ніяк не відреагувало на дану відповідь. Також представник ОДПІ двічі з'являвся для здійснення спільного виходу за місцем проживання боржника, але двері кабінету ВДВС було зачинено.

Крім того, в п.4 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", на який посилається відповідач в оскаржуваній постанові, не зазначено, що неявка стягувача для виходу за місцем мешкання боржника є перешкоджанням проведенню виконавчих дій.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

17.02.2015 року надійшло клопотання Відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області, в якому зазначено, що Законом України "Про судовий збір" не передбачено оплату судового збору за подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Відповідач просить звільнити від сплати судового збору та відкрити провадження по справі.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України " Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI та задоволення клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні суду.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.2 ст. 87, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції-,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2014р. у справі № 808/8972/14 (ДО/808/1227/14) - залишити без змін.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Повний текст ухвали виготовлено 31.03.2015 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова