Справа № 817/566/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/566/15

01 квітня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Федорчук О.Ю.,

відповідача: представник Мокрицька Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі
доФермерського господарства "Дім хліба"
про стягнення витрат,
ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі звернулося до суду з позовом до Фермерського господарства "Дім хліба" про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за січень-лютий 2015 року в сумі 15269,30 грн.

До початку судового засідання від позивача надійшло клопотання про збільшення розміру позовних вимог. У вказаному клопотанні зазначено, що відповідачем, у встановлені Законом строки, а саме, за березень 2015 року, витрати управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах так і не відшкодовані. Загальна сума витрат Пенсійного фонду України, що підлягають до відшкодування згідно із наданими розрахунками (за списком №2 - в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з", ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення") за березень 2015 року складає - 7634,65 грн.

Враховуючи заявлені у позовній заяві вимоги за січень-лютий 2015 року в сумі 15269,30 грн., загальна сума заборгованості із фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за січень - березень 2015 року складає - 22903,95 грн.

Позовні вимоги в повній мірі, з урахуванням поданого клопотання про збільшення розміру позовних вимог, були підтримані представником позивача в судовому засіданні, просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що ФГ "Дім хліба" вважає несправедливим та таким, що не ґрунтується на законі зобов'язання господарства відшкодовувати УПФУ витрати пов'язані із виплатою пільгової пенсії ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у розмірі 100%, оскільки вони відпрацювали у господарстві лише пару місяців.

Дане правозастосування УПФ України може призвести до необгрунтованих фінансових навантажень на суб'єктів господарювання, а також до того, що роботодавці будуть відмовляти жінкам, які виховують 5 і більше дітей до 14-річного віку у прийомі на роботу, лише з підстав запобігання відшкодуванню витрат на пільгову пенсію (що є фінансовим навантаженням на суб'єкта господарювання) цим особам. Крім цього, у даному разі можуть бути порушень і інші трудові права жінок.

Просить в позові відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, оцінивши докази та всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-ІV (надалі - Закон №1058-ІV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди (абз. 1).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом (абз. 1-3 пп. 1).

Закон України №1058-ІV набрав чинності з 01.01.2004 року. До цього, діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, передбачений нормами Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року №400/97-ВР.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року №400/97-ВР, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", є об'єктом оподаткування для усіх суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетних, громадських та інші установ та організацій, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників та філій, відділень та інших відокремлених підрозділів платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку.

Абзацом 3 пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року №400/97-ВР визначено, що ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування складає 100 % від об'єкта оподаткування.

Відповідно до пп. 6.1. п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена Постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), з роботодавців (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку) підлягають відшкодуванню 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Для роботодавців, де працівники були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року, розміри відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлені диференційовано, в залежності від того, в якому календарному році призначено та/або виплачено пенсію, зокрема, 100 % від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Підпунктом 6.4 пункту 6 Інструкції (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону №1058-ІV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підпунктом 6.7 пункту 6 даної Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Судом встановлено, що органами Пенсійного фонду України направлено для відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з січня 2015 року (ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4), з 2015 року (ОСОБА_5, ОСОБА_6.) та з січня 2015 року (ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9), якими визначено місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсії вказаним пенсіонерам (а.с.20-22).

Відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

З матеріалів справи вбачається, що пенсіонер ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, має загальний стаж роботи понад 34 роки з яких працював трактористом-машиністом в підприємствах сільського господарства більше 20 років, отже має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, витрату на виплату і доставку якої повинні відшкодовуватись за рахунок Фермерського господарства "Дім хліба" (а.с.7,8,57).

Відповідно до п. "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Згідно матеріалів справи, пенсіонер ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, працювала дояркою, свинаркою в підприємствах сільського господарства більше 20 років, отже має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, витрату на виплату і доставку якої повинні відшкодовуватись за рахунок Фермерського господарства "Дім хліба" (а.с.11,12,51).

Відповідно до п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, незалежно від віку і трудового стажу в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України "Про призначення пенсії на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей" від 16.05.1992 року №244 установлено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу. Право на пенсію на вказаних у пункті І цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсіонер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, працювала в сільськогосподарському виробництві та виховала до 14-річного віку шестеро дітей (а.с.13-15,17), пенсіонер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, працювала в сільськогосподарському виробництві та виховала до 14-річного віку восьмеро дітей (а.с.9-10,16,54), пенсіонер ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, працювала в сільськогосподарському виробництві та виховала до 14-річного віку п'ятеро або більше дітей (а.с.55-56,60), пенсіонер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, працювала в сільськогосподарському виробництві та виховала до 14-річного віку п'ятеро або більше дітей (а.с.67-68), пенсіонер ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, працювала в сільськогосподарському виробництві та виховала до 14-річного віку п'ятеро або більше дітей (а.с.69-72), пенсіонер ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, працювала в сільськогосподарському виробництві та виховала до 14-річного віку п'ятеро або більше дітей (а.с.73-75) та пенсіонер ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, працювала в сільськогосподарському виробництві та виховала до 14-річного віку п'ятеро або більше дітей (а.с.76-77).

Отже, вказані пенсіонери мають право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, витрату на виплату і доставку якої повинні відшкодовуватись за рахунок Фермерського господарства "Дім хліба".

За даними обліку позивача відповідачем не внесено до Пенсійного фонду України фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за січень - березень 2015 року в загальній сумі 22903,95 грн.

Станом на час розгляду адміністративної справи доказів сплати відповідачем зазначеної заборгованості суду не надано.

Відтак, заперечення представника відповідача судом до уваги не приймаються, оскільки не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

В силу вимог пп. 5 п. 2.2 та пп. 8 п. 2.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, що затверджене Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 року за №442/6730, управління Пенсійного фонду в районах контролюють надходження страхових внесків та інших платежів до Управління Пенсійного фонду України від підприємств, установ, організацій та громадян та мають право стягувати несплачені суми таких страхових внесків та інших платежів з їх платників.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати по справі на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства "Дім хліба" на користь Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі заборгованість по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за січень-березень 2015 року в сумі 22903,95 грн. (двадцять двi тисячi дев'ятсот три грн. 95 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Гломб Ю.О.