Справа № 808/1177/15
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року 14 год. 30 хв. Справа № 808/1177/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Мелітопольського міського центру зайнятості

до: ОСОБА_1

про: стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю

ВСТАНОВИВ:

Мелітопольський міський центр зайнятості (далі - позивач або Мелітопольський МЦЗ) звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю у сумі 5609 грн. 98 коп.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Мелітопольського МЦЗ.

Відповідач у судове засідання також не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи будь-яких заяв до суду не надіслав, у зв'язку з чим суд визнав причину неявки відповідача неповажною.

Враховуючи подане клопотання представником позивача та у відповідності до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.11.2014 громадянин ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського МЦЗ з заявою про надання статусу безробітного. В поданій заяві відповідач просив до вирішення питання про працевлаштування надати йому статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. У заяві відповідач також зазначив, що у даний час не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує (а.с. 3).

27.11.2014 відповідачем подано до центру зайнятості повідомлення від Державного реєстратору юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с. 4).

За результатами отриманої інформації, Мелітопольським МЦЗ отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про те, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 27.11.2001, у зв'язку з чим не має права на отримання статусу безробітного та персональна картка відповідача була закрита.

Крім того, судом встановлено, що 28.01.2009 відповідач звернувся до Мелітопольського МЦЗ для сприяння у працевлаштуванні. В поданій заяві відповідач просив до вирішення питання про працевлаштування надати йому статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. У заяві також зазначено, що у даний час відповідач не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує (а.с. 6).

Того ж дня громадянину ОСОБА_1 надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу тривалістю з 28.01.2009 по 22.01.2010 відповідно до статті 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-ІІІ від 02.03.2000.

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-ІІІ від 02.03.2000, особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.

Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років, а для осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону, - 180 календарних днів. Для осіб передпенсійного віку (за 2 роки до настання права на пенсію) тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 720 календарних днів.

У ході здійснення звірки наданою відповідачем 27.11.2014 інформацією з відомостями Державного реєстратора, відповідно до пункту 5 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, встановлено, що громадянином ОСОБА_1 було приховано відомості щодо реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, про що складено Акт № 3 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 28.11.2014 (а.с. 11).

Вказані обставини підтверджуються наявною копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 19764666 від 12.12.2014 (а.с. 5).

Таким чином, під час перебування на обліку в Мелітопольському МЦЗ як безробітний, відповідач не повідомив спеціалістів центру зайнятості про те, що він в період з 27.11.2001 по 27.11.2014 був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, та незаконно отримав допомогу по безробіттю за період з 28.01.2009 по 07.01.2010, чим порушив вимоги пункту 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Згідно з пунктом 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Даний факт відповідачем приховано.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», тривалість виплати допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації скорочується на строк до 90 календарних днів у разі приховування відомостей про працевлаштування на тимчасову роботу (у тому числі за межами України) або здійснення іншої діяльності за винагороду в період одержання допомоги по безробіттю.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно, шляхом приховування відомостей про здійснення підприємницької діяльності, отримував допомогу по безробіттю в період з 28.01.2009 по 07.01.2010.

26.12.2014 Мелітопольським МЦЗ направлено повідомлення до відповідача про необхідність повернути незаконно виплачені кошти у 15-денний термін з дня отримання зазначеного повідомлення (а.с. 10).

Пропозиція про добровільне відшкодування коштів відповідачем залишена без задоволення, на час розгляду справи кошти у добровільному порядку не повернуті.

Відповідно до даних, наданих позивачем, за період перебування на обліку з 28.01.2009 по 07.01.2010 ОСОБА_1 було виплачене матеріальне забезпечення у розмірі 5609 грн. 98 коп. (а.с. 8).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітною визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно з частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи, що відповідачем приховано факт здійснення підприємницької діяльності в період перебування на обліку в центрі зайнятості, що є підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю на час здійснення такої діяльності, суд приходить до висновку, що отримана відповідачем у вказаний період допомога по безробіттю у розмірі 5609 грн. 98 коп. отримана неправомірно та підлягає поверненню на користь позивача.

Відповідно до пункту 7 спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62 «Про затвердження порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним» рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Згідно з пунктом 9 вищезазначеного наказу, рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішення Мелітопольського МЦЗ щодо повернення коштів відповідачем ані в судовому порядку, ані до органів центру зайнятості вищого рівня не оскаржувалось.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи те, що на час розгляду справи доказів сплати зазначених сум та доказів оскарження рішення центру зайнятості про повернення коштів не надані, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення виплачених сум допомоги по безробіттю обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 94, 158, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Мелітопольського міського центру зайнятості (р/р 1168, , МФО 813015, Банк ГУДКСУ у Запорізькій області) суму допомоги по безробіттю, отриманої незаконним шляхом у розмірі 5609 (п'ять тисяч шістсот дев'ять) грн. 98 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша