Справа № 2-а-2193/11
Суддя: Мінасов В. В.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження№6а/331/119/14
2-а-2193/11
У Х В А Л А

27 серпня 2014 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі :

головуючого судді - Мінасова В.В.,

при секретарі - Печеник І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі подання головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець УДВС ВПВР ГУЮ в Запорізькій області звернулася до суду з заявою про заміну способу і порядку виконання судового рішення. У заяві зазначає, що у нього на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-а-2193/11 від 18.03.2014 р., виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про зобовязання УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії за період з 30.09.2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. Боржник повідомив виконавця про неможливість виконання рішення суду у повному обсязі у звязку з відсутністю відповідних асигнувань. Тому, відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, просить суд змінити спосіб виконання рішення з «зобовязання» УПФУ в Жовтневому районні м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 пенсії в сумі 1521,75 грн.

В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду подання були повідомлені у відповідності до законодавства. Про причини неявки сторони суд не повідомили. Тому суд вважає можливим розглядати подання без участі сторін.

Дослідивши матеріали надані суду, суд приходить до висновку що в задоволенні подання державного виконавця потрібно відмовити, з наступних підстав:

Судом встановлено, що 18 березня 2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист №2-а-2193/11, в резолютивній частині якого зазначено: «Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. № 2195-IV та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 30.09.2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період».

Листом від 12.05.2014 року боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду в повному обсязі у звязку з відсутністю асигнувань, оскільки коштів на виплату заборгованості УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя для забезпечення виконання рішення суду не виділено.

Відповідно до ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а саме відсутності у видатковій частині державного бюджету витрат, повязаних з задоволенням судами позовних заяв отримувачів вказаної допомоги, сторона виконавчого провадження, може звернутися з заявою до суду про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За приписами ч. 4 ст. 257 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Головним державним виконавцем у своєму поданні фактично порушується питання щодо заміни виплати на стягнення підвищення пенсії, що призведе до зміни змісту постанови суду, що суперечить вимогам Конституції України та КАС України, оскільки постанова суду є чинною та підлягає виконанню.

Крім того, по тексту подання головним державним виконавцем чітко не наводяться ті виняткові обставини, які б в сенсі ст. 263 КАС України, могли б слугувати встановленню способу виконання рішення суду, запропонованого державним виконавцем.

Також, згідно з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 12.02.2014 р. № К/800/598/14, заміна «зобовязання» на «стягнення» не є зміною способу і порядку виконання рішення, оскільки це призводить до зміни суті позовних вимог та прийнятого судом рішення; поняття «спосіб захисту порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Дослідивши надані докази, суд не вбачає наявності виняткових обставин, які б ускладнювали виконання судового рішення, і за наявності яких суд може змінити чи встановити спосіб виконання судового рішення, як того вимагає ч. 2 ст. 263 КАС України.

Аналізуючи зазначені норми права, вивчені матеріали справи, надані докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання виконавчого документу.

Керуючись ст. 263 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання виконавчого документу виконавчого листа № 2а- 2193/11, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 18.03.2014 року на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2011 року по справі № 2а-2193/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання провести перерахунок та виплату сум щомісячної державної допомоги «дітям війни»- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Мінасов