Справа № 151/1020/14-а
Суддя: Гарник М. С.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 151/1020/14-а
Провадження № 2-а/151/359/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

05.11.2014 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді Гарник М.С.,

при секретарі Сутовській А.В.

з участю позивача ОСОБА_1,представників відповідачів Попова М.С.,Гарника А.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в смт.Чечельник адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України (в подальшому УПФ) в Приморському районі м.Одеси та до Управління пенсійного фонду України (в подальшому УПФ) у Чечельницькому районі Вінницької області про визнання незаконним рішення щодо утримання переплати пенсії та про виплату незаконно утриманої пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

18 вересня 2014 року позивач звернувся в суд з зазначеним позовом (а.с. 1) до відповідачів УПФУ в Примоському районі м.Одеси та до УПФ у Чечельницькому районі Вінницької області, у якому зазначив, що 22.05.2001 року йому було встановлено безстроково 2 групу інвалідності і призначено пенсію, яку він отримував в УПФ Приморського району м.Одеси включно по червень 2014 року. У зв"яку з переїздом в Чечельницький район Вінницької області з липня 2014 року він отримує пенсію в УПФ у Чечельницькому районі Вінницької області. УПФ в Приморському районі м.Одеси 03.02.2014 року прийняло рішення про утримання з його пенсії 3001 гривню по тій причині, що він не повідомив про працевлаштування. За період з січня 2014 року по червень включно 2014 рік УПФ в Приморському районі м.Одеси утримало з його пенсії 20 %, що становить 1888 гривень 76 копійок, а УПФ у Чечельницькому районі утримало з нього за період з липня по вересень 2014 року 20 %, що становить 940 гривень 91 копійку. Важає такі дії відповідачів незаконними, оскільки з 14.03.2001 року підприємницькою діяльністю не займається і державна реєстрація його, як підприємця-фізичної особи, скасована. Просить суд:

- визнати незаконним рішення УПФ в Приморському районі м.Одеси від 03.02.2014 року №453 щодо утримання з його пенсії 3001 гривні, як перевиплату за період з 16.01.2001 по 31.01.2014 року;

- зобов'язати УПФ у Чечельницькому районі виплачувати йому пенсію у встановленому розмірі та повернути суми утримані за період з липень-вересень 940 гривень 91 копійку;

- зобов"язати УПФ у Приморському районі м.Одеси повернути суми утримані з 31.01.2014 року по липень 2014 року в сумі 1888 гривень 76 копійок.

Представник відповідача УПФ України в Приморському районі м.Одеси Попов М.С. позов не визнав, надіслав до суду письмові заперечення, а в судовому засідання пояснив, що в УПФ Приморського району м.Одеси позивач перебував на обліку до 01.06.2014 року. Виплату пенсії припинено з 01.05.2014 року у зв"язку з переїздом до іншого району. Вважає, що утримання з пенсії позивача проводились правомірно, оскільки він не повідомив УПФ про працевлаштування. Оскільки пенсійна справа знаходиться в УПФ у Чечельницькому районі Вінницької області, представник Попов М.С. нічого доповнити не може, просить позов залишити без задоволення.

Представник УПФ у Чечельницькому районі Вінницької області Гарник А.В. також позов не визнав, направив до суду письмові заперечення на позов , а в судовому засіданні пояснив, що отримавши 13.05.2014 року з УПФ в Приморському районі м.Одеси пенсійну справу позивача з атестатом НОМЕР_1, відповідно до якого станом на 01.06.2014 року у зв"язку з неповідомленням позивача про працевлаштування за ним відповідно до рішення УПФ в Приморському районі м.Одеси від 03.02.2014 року №453 рахувалась переплата пенсії в сумі 2112.24 гривень, УПФ у Чечельницькому районі , перевіривши за даними інтегрованої комплексної інформаційної системи ПФУ "Відомості з реєстру страхувальників" та "Відомості з реєстру застрахованих осіб" Державного реєстру загальнообов"язкового державного соціального страхування, встановило, що ОСОБА_1 з 04.11.1999 року і по даний час зареєстрований як фізична особа- суб"єкт підприємницької діяльності.

Отже, зазначив предствник відповідача УПФ у Чечельницькому районі Гарник А.В., позивач ОСОБА_1 перебуваючи на обліку в УПФ у Приморському районі м.Одеси та отримуючи пенсію з 2001 року по квітень 2014 року, в той же час був зареєстрований платником збору на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування в управлнні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси, отримував різноманітні доплати, надбавки до пенсії, інші виплати як непрацюючий пенсіонер.

Крім того, зазначив представник відповідача Гарник А.В., УПФ у Чечельницькому районі з реєстру застрахованих осіб отримало індувідуальні відомості на застраховану особу (форма ОК5), згідно яких вбачається, що в період з січня по червень 2002 року позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ "Професіонал", а в період з червня 2003 року по лютий 2004 року з Одеським вищим професійним училищем автомобільного транспорту, а тому, враховуючи зазначені обставини, позивач не мав права в період з 16.01.2001 року по 31.01.2014 рік на отримання доплат, надбавок до пенсії та інши виплат, які виплачуються непрацюючим пенсіонерам. Зокрема, не мав права на отримання індексації пенсії. Перелік надбавок та доплат до пенсії, які позивач отримав, та на які в період з 16.01.2001 року по 31.01.2014 рік не мав права, оскільки є суб"єктом підприємницької діяльності та перебував у трудових відносинах в 2002, 2003, 2004 роках з юридичними особами, наведено в протоколі управління ПФУ в Приморському районі м.Одеси про індивідуальний перерахунок від 21.01.2014 року.

Представник відповідача Гарник А.В.зазначив,що позивач ОСОБА_1 знав про те,що він зобов"язаний був повідомити органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати, оскільки в заяві про призначення пенсії від 02.06.1997 року, яку позивач подав для призначення йому пенсії по інвалідності, зазначено, що про працевлаштування на роботу, звільнення з роботи, про зміну в складі сім"ї, місця проживання ОСОБА_1 зобов"язався своєчасно повідомляти відділ соціального забезпечння.

Відповідно до вимог ч.1 ст.50 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Отже, вважає проедставник відповідача Гарник А.В., рішення управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси від 03.02.2014 року про утримання із ОСОБА_4 3001 гривні переплати пенсії за період з 16.01.2001 року по 31.01.2014 рік є цілком правомірним.

Також зазначає представник відповідача Гарник А.В., що вимоги позивача про стягнення з відповідачів 350 гривень судових витрат на послуги адвоката, безпідставні, вони не обгрунтовані. Оскільки адвокат Люлько В.П. не брав участі у судових засіданнях, а лише готував позов до суду, то відповідно до вимог ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правовову допомогу " такі послуги адвоката не можуть бути відшкодовані за рахунок відповідачів. Просить позов повністю залишити без задоволення.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов частково підлягає до задоволення. Необхідно визнати незаконним рішення УПФ у Приморському районі м.Одеси від 03.02.2014 року № 453 щодо утримання з пенсії ОСОБА_1 3001 гривні.Зобов"язати УПФ у Чечельницькому районі виплачувати ОСОБА_1 пенсію у встановленому розмірі без бу-яких утримань. Зобов"язати УПФ у Чечельницькому районі виплатити ОСОБА_1 незаконно утримані суми пенсії за період з 01.03.2014 року по день утримання цих сум. Стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 350 гривень витрат на правову допомогу адвоката. Решту позовних вимог залишити без задоволення. До таких висновків суд прийшов по слідуючим підставам.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 перебував на обліку та отримував пенсію по 2 групі інвалідності в УПФ України у Приморському районі м.Одеси з 16.01.2001 року по 30.04.2014 року , а з травня 2014 року по теперішній час перебуває на обліку і отримує пенсію в УПФ України у Чечельницькому районі Вінницької області.

З рішення Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси від 03.02.2014 року №453 вбачається,що в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 виявлені зловживання з боку пенсіонера, що виразились в неповідомленні про працевлаштування, внаслідок чого утворилася переплата пенсії за період з 16.01.2001 року по 31.01.2014 рік в розмірі 3001 гривня, яку необхідно утримувати в розмірі 20% пенсії щомісячно до повного погашення переплати. (а.с.13). З цього рішення взагалі незрозуміло, про яке конкретно працевлаштування не повідомив позивач.

З протоколу УПФ у Приморському районі м.Одеси від 21.01.2014 року вбачається, що сума переплати пенсії в розмірі 3001 гривня утворилась за період з січня 2011 року по січень місяць включно 2014 року.(а.с.51).

Як вбачається з додаткового атестата УПФ у Приморському районі м.Одеси (а.с.46) залишок переплати на 01.05.2014 року складає 2112 гривень 24 копійк, тобто з пенсії ОСОБА_1 УПФ у Приморському районі м.Одеси утримало 888 гривень 76 копійок.Представники відповідачів у суді не змогли пояснити, чому саме за період з січня 2011 року по січень 2014 року нараховано переплату пенсії.Не надали суду доказів, де саме працював в цей період позивач, а також не надали с уду доказів,що він в цей період займався підприємницькою діяльністю або був зареєстрований як підприємець-фізична особа.

Як вбачається з пояснень представника відповідача УПФ у Чечельницькому районі Гарника А.В. за період з липня по жовтень включно 2014 року з пенсії ОСОБА_1 утримано 1255.88 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень,дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи позов,представники відповідачів не надали суду жодних доказів, які б підтверджували,що в період з січня 2011 року по січень включно 2014 року пенсіонер ОСОБА_1 був працевлаштований і не повідомив УПФ у Приморському районі м.Одеси про своє працевлаштування, про звільнення з роботи в цей період, про заняття підприємницькою діяльністю в цей період, а тому твердження представників відповідачів про те,що ОСОБА_1 за вказаний трирічний період незаконно було здійснено доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру в розмірі 3001 гривня безпідставні. Адже відповідно до ст.102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсіонери зобов"язані повідомляти органу,що призначає пенсії, про обставини,що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов"язку і одержання у зв"язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу,що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Позивач ОСОБА_1 пояснив суду та надав довідку (а.с.7) від 12.05.2014 року,що його діяльність як фізичної особи-підприємця скасована 14.03.2001 року.

З дубліката трудової книжки, що знаходиться у пенсійній справі ОСОБА_1, вбачається,що в період з 30.01.2004 року і до теперішнього часу записи про його трудовлаштування відсутні.

Суд вважає,що неповідомлення ОСОБА_1 УПФ України у Приморському районі про припинення підприємницької діяльності 14.03.2001 року та неповідомлення про роботу з 02.01.2003 року по 31.05.2003 рік у ТОВ "Ловайт" та з 29.08.2003 року по 30.01.2004 рік у Професійно-технічному училищі №27 не пов"язане з отриманням зайвих сум пенсії в розмірі 3001 гривня за період з січня 2011 року по січень 2014 року., які утримують з позивача.

Отже,судом встановлено,що позивачем не допущено жодних зловживань, які б привели до переплати його пенсії в період з січня 2011 року по січень 2014 рік.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.87 КАС України до судових витрат.пов"язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України витрати, пов"язані з оплатою допомоги адвоката, який надає допомогу за договором, несуть сторони.

Як вбачається з угоди №12 від 03.07.2014 року адвокат Люлько В.П. надавав правову допомогу позивачу в оскарженні рішень УПФ України в Приморському районі Одеси і відповідно до квитанції отримав за це від позивача 350 гривень, які відповідно до вимог ч.1 ст.94 КАС України необхідно стягнути з Державного бюджету в користь позивача.

Оскільки позивач являється інвалідом 2 групи, то відповідно до п.1 ч.2 ст.256 КАС України суд вважає за необхідне допустити до негайоного виконання постанову суду.

Для спрощення виконання постанови суду, суд вважає за необхідне вимоги позивача про повернення незаконно утриманих сум пенсії з УПФ України в Приморському районі м.Одеси залишити без задоволення ,зобов"язавши ці суми виплатити УПФ України у Чечельницькому районі.

Керуючись статтями 9, 11, 69-71, 86,158-163, 167, 256 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

позов задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення управління пенсійного фонду України у Приморському районі міста Одеси від 03.02.2014 року №453 щодо утримання з пенсії ОСОБА_1 3001 гривню.

Зобов"язати управління пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області виплачувати ОСОБА_1 пенсію у встановленому розмірі без будь-яких утримань.

Зобов"язати управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області виплатити ОСОБА_1 незаконно утримані суми пенсії за період з 01.03.2014 року по день утримання цих сум.

Стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 350 гривень витрат на правову допомогу адвоката.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Постанова суду підлягає до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького Апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: підпис

Вірно. Суддя М.С. Гарник