Справа № 872/1507/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2015 рокусправа № 2а/0470/4689/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Шлай А.В. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання:Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2012 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровагонмаш" (далі - позивач або ПАТ "Дніпровагонмаш") звернулось з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі - відповідач або СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУМ), в якому просило скасувати податкове повідомлення - рішення № від 25.11.2011 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2012 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 25.11.2011 року про визначення грошового зобов'язання платника податків, виданого СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську.

Вирішено питання про судові витрати по справі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначену постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального права.

Представник позивача в судовому засіданні вважав, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив останню задовольнити на підставах, що в ній зазначені та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем було винесено податкове

повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання ПАТ "Дніпровагонмаш"за платежем: податок на прибуток приватних підприємств у загальній

сумі 48 063 грн. 75 коп., де 38 451 грн. - сума грошового зобов'язання за основним платежем, 9 612,75 грн. - сума грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Зазначене податкове повідомлення-рішення було видано на підставі Акту № 1601/08-02/1-05669819 від 09.11.2011 р. про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Дніпровагонмаш" з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства України при фінансово-господарських взаємовідносинах з ПП "Алерт", ПП "Алерт-Плюс", ПП "Авеланж", ПП "Арона Сервіс", ПП "Саланг-ТМ", ПП "Асіст", ТОВ "Інтермаксервіс", ПП "Маркап", ПП "Альпарі-Т", ПП "Агат Сервіс", ПП "Астелікс-2007", ПП "Альвіс", ПП "Оріль", ПП "Алькасар Плюс" за період з 01.06.2008 р. по 19.10.2011 р.

Актом було зафіксовано порушення ПАТ "Дніпровагонмаш"

- п.п.4.1.6 п.4.1 ст. 4, пп.5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР з врахуванням вимог п. 1.23 ст. 1 та вимог ст.ст. 1, 3, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996, ч.1,5 ст. 203, ч. 1,2 ст. 215 та ч. 2 ст. 207, ч. 1ст. 216, ст. 228 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 р. № 435-ІУ (із змінами та доповненнями), п.44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 р. № 2755-ІУ (із змінами та доповненнями), встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2009 р. у сумі 46 948,00 грн. та заниження податку на прибуток всього у сумі 39 571,00 грн.

- п.п. 7.4.1, 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість"від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями), ч. 1 ст. 203, ч. 1,2 ст. 215 та ч.2 ст. 207, ч. 1 ст. 216, ст. 228 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 р. № 435-ІУ (із змінами та доповненнями), в результаті чого завищено різницю між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 5 959,00 грн., що призвело до завищення залишку від'ємного значення що включається до складу податкового кредиту наступного періоду (р.26 декларації) за серпень 2011 р. на суму 3 563,00 грн., та завищення суми бюджетного відшкодування (р.25 декларації) на загальну суму 2 396,00 грн.

З фактами, викладеними в Акті позивач не погодився та подав відповідачу заперечення. Крім цього, винесене податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку до Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області та, згодом, до Державної податкової служби України, однак, рішеннями від 31.01.2012 року та 06.03.2012 року відповідно, у задоволенні скарг відмовлено.

Встановлено, що між ПАТ "Дніпровагонмаш" та ПП "Маркап" було укладено договір № 712 від 18.08.2009 року на постачання продукції згідно зі специфікаціями до Договору, а саме: наконечник М8х1,4х30.

Крім того, між ПАТ "Дніпровагонмаш" та ПП "Альпарі-Т" було укладено договір № 897 від 18.11.2009 року на постачання продукції згідно зі специфікаціями до Договору, а саме: наконечник М8х 1,4x30.

Так, за результатами перевірки ПП «Маркап» Кременчуцької ОДПІ (акт №4068/23-209/НОМЕР_2 від 17.06.2011) встановлено, що у період, за який проводилась перевірка, відповідальним за фінансово-господарську діяльність суб'єкта господарювання був директор - ОСОБА_3 (Інд.НОМЕР_1) за період з 01.06.08 по день підписання акту перевірки. Головний бухгалтер у штаті підприємства відсутній. Обов'язки головного бухгалтера покладено на директора ПП «Маркап» ОСОБА_3. Місцезнаходження суб'єкта господарювання відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію - 39600, Полтавська обл., м.Кременчут, вул.Свердлова, буд. 2. На підприємство було здійснено вихід уповноваженою особою податкової міліції Кременчуцької ОДПІ на юридичну адресу підприємства, що перевіряється та встановлено, ще підприємство не знаходиться за юридичною адресою. Також в акті перевірки Кременчуцької ОДПІ зазначено про кримінальну справу від 05.05.2011 року за № 011, яка порушена за фактом фіктивного підприємництва ПП «Маркап», тобто за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

Згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2010р. у справі № 1-564/10 встановлено, що гр. ОСОБА_2. з травня 2006 по квітень 2010 на території України з метою незаконного збагачення придбав та створив господарські підприємства, в т.ч. ПП "Маркап" (ЄДРПОУ НОМЕР_2); здійснив їх перереєстрацію в органах державної влади на інших осіб. Зокрема, директора ПП "Маркап" ОСОБА_3 за винагороду схилив до перереєстрації підприємства на нього та відкриття рахунків у банківських установах. Крім цього, ОСОБА_2., використовуючи печатки створених підприємств, в т.ч. ПП "Маркап", особисто виготовляв підроблені документи, необхідні для укладання договорів з підприємствами-контрагентами по безтоварних угодах, а також накладні, податкові накладні, акти виконаних робіт, узгоджуючи правильність їх складання з представниками підприємств, що перераховували безготівкові кошти. Також ОСОБА_2. здійснював підробку грошових чеків та податкової звітності підприємств шляхом внесення до документів податкового обліку завідомо недостовірних відомостей щодо наявності, в т.ч. й у ПП "Маркап", податкового кредиту, підробляв підписи директорів створених підприємств, зокрема директора ПП "Маркап", організував надання фіктивної податкової звітності до податкових органів.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнано винними у вчиненні, в тому числі злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2, 3 ст. 358 КК України по підробленню документів за період з травня 2006 р. по квітень 2010 р. по підприємству ПП "Маркап".

Судом кваліфіковано дії підсудних, які виразились в підробці документів на переказ та інших засобів доступу до банківських рахунків (розрахункових чеків), їх використанні, вчиненими повторно, в складі організованої групи за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 200 КК України; їх дії, що виразились у підробленні документів, які видаються чи посвідчуються підприємством, яке має право видавати чи посвідчувати такі документи з метою його використання та у використанні завідомо підроблених документів, вчиненими повторно, в складі організованої групи судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 28, ч. 2, ч. 3 ст. 358 КК України; за вчинення вказаних злочинів ОСОБА_2, ОСОБА_4, гр. ОСОБА_5 визнано винними та засуджено до відповідної міри покарання. Даний вирок набрав чинності 13 серпня 2010 року.

Згідно ч. 4 ст. 72 КАС України, вирок суду в кримінальній справі, який набрав законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи те, що господарська діяльність та правовідносини між ПАТ «Дніпровагонмаш», ПП «Алерт» та ПП «Альпарі-Т» складались аналогічно як і між ПАТ «Дніпровагонмаш» та ПП «Маркап» слід дійти висновку, що доставку ТМЦ ПП «Алерт», ПП «Маркап» та ПП «Альпарі-Т» до ПАТ «Дніпровагонмаш» не підтверджено

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за № 168/704. Згідно норм цього Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинний документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документі повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи, повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом від 16.07.99р. № 936-ХІУ.

Відповідно до п.п. 7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону № 168 податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону № 168 податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону № 168 не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Також, згідно п.2.5.18 наказу Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 року № 165 "Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення" податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість, всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця. Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж вказаною у п.2 даного Порядку.

З урахуванням фактів, встановлених вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2010 року у справі № 1-564/10, податкові накладні ПП "Маркап" були підписані особами, які не мали відношення до реєстрації та ведення господарської діяльності підприємств ПП "Маркап", та крім цього, містили дані, що не відповідали фактичним обставинам, тобто завідомо недостовірні відомості.

Враховуючи вищевикладене, документи по взаємовідносинах ПАТ "Дніпровагонмаш" з ПП „Маркап", виписані та завірені підписом осіб, які не мають відношення до діяльності ПП "Маркап", та які містили завідомо недостовірні відомості, як встановлено вироком суду, що набрав законної сили, спростовують факт вчинення господарських операцій між позивачем та ПП "Маркап". Даний висновок також обґрунтовується тим, що згідно довідки ЄДРПОУ АБ № 271356 ПП "Маркап" не є виробником будь-якої продукції.

Таким чином, висновки акту перевірки щодо порушення ПАТ "Дніпровагонмаш" п.п.7.4.1, 7.4.5, п.7.4 ст.7 Закону № 168, з врахуванням вимог п.1.23 ст.1 та вимог ст.1, ст.3, ст.9 Закону №996, в результаті чого завищено різницю між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту з ПДВ в періоді, що перевірявся, є правомірними, а отже, й податкове повідомлення-рішення № 000688811 від 25.11.2011, видане на підставі цього акту, є правомірним.

Що стосується контрагента позивача ПП "Альпарі-Т", колегія суддів зазначає, що відповідно до постанов Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 2а/0470/4493/12 від 18 лютого 2013 року та № 2а/0470/4495/12 від 02 жовтня 2012 року було відмовлено в задоволенні адміністративних позовів ПАТ "Дніпровагонмаш" до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно довідки Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2014 року № 6226 зазначені рішення не оскаржувались, а відповідно набрали законної сили. Предметом розгляду вказаних справ були податкові повідомлення-рішення про нарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість. В задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено, в тому числі у зв'язку з не підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентом ПП "Альпарі-Т" за той же період, що підлягав перевірці, згідно тієї ж первинної докуметації.

Відповідно при розгляді даної справи повинні бути враховані висновки попередньої судової інстанції, з урахуванням приписів ст. 72 КАС України, тому як два податки є взаємопов'язаними.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на зазначене, та враховуючи те, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 161, 195, 198, 202, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2012 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко