Справа № 127/1358/15-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/1358/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

26 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

апелянта ОСОБА_2

представника апелянта ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання провести повторний перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2015 року позивач - ОСОБА_2 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання провести повторний перерахунок пенсії.

Вінницький міський суд Вінницької області постановою від 16.02.2015 року у задоволенні вказаного позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

26.03.2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшла заява від відповідача про розгляд справи у порядку письмового провадження.

В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, решта осіб в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач починаючи з 09.12.1994 року отримує пенсію на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Списку № 1.

02.12.2014 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці зазначаючи, що вона досягла пенсійного віку, із заявою про призначення пенсії по віку згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці листом №284/ М від 16.12.2014 року повідомило позивачу про відмову у призначенні пенсії з підстав того, що їй уже була призначена пенсії ще 1994 році.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними позивач з вернувся з адміністративним позовом до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 вказаного закону передбачено право особи вибору пенсійних виплат.

Згідно ч.1 вказаної статті, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Тобто, в законодавстві передбачено декілька видів пенсій , які можуть бути призначені особі, а разі наявності права особи на декілька пенсій одночасно їй надано право на вибір однієї із зазначених у ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсій.

Згідно з матеріалами справи, позивачу в 1994 році призначена пенсія на пільгових із зменшення пенсійного віку відповідно до Списку №1.

Тобто, призначена позивачу пенсія відноситься до різновиду пенсії за віком, однак із зменшенням загального віку необхідного для її призначення на 10 років відповідно до Списку №1.

Таким чином, позивач фактично звернувся до відповідача за перепризначенням пенсії за віком, яка була їй призначена ще 09.12.1994 році, отже підстави для такого призначення пенсії та визначення її розміру з врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2011-2013 роки відсутні.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки пенсія за віком позивачу вже була призначена, а також те, що право на інший вид пенсії у неї відсутнє, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач неправильно трактує норми матеріального права, у зв'язку з чим помилково вважає, що у відповідача наявний обов'язок призначити їй пенсію за віком.

Апелянтом не надано достатніх доказів в підтвердження доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г.

Сушко О.О.