Справа № 826/855/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

03 квітня 2015 року №826/855/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової А.В., суддів Добрянської Я.І., Кротюка О.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомпублічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»
до третя особадержавного реєстратора Державної реєстраційної служби України Сидорчука Андрія Вікторовича Державної реєстраційної служби України, Бучанське управління юстиції,в особі реєстраційної служби Бучанського управління юстиції
провизнання протиправними дій, скасування рішення від 20.11.2014 №17350848 та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Сидорчука Андрія Вікторовича, Державної реєстраційної служби України, третя особа: Бучанське управління юстиції, в особі реєстраційної служби Бучанського управління юстиції з позовом про:

визнання протиправними дій державного реєстратора прав на нерухоме майно Сидорчук А.В. щодо винесення рішення №17350848 про відмову у реєстрації права власності на майно;

скасування рішення №17350848 про відмову у реєстрації права власності на майно приміщення АДРЕСА_1, прийняте державним реєстратором Сидорчук Андрієм Вікторовичем;

зобов'язання державного реєстратора Державної реєстраційної служби України повторно розглянути заяву ПАТ "Банк "Київська Русь" від 30.10.2014 за реєстраційним номером 8754921 про здійснення реєстрації права власності на майно приміщення АДРЕСА_1;

зобов'язання державного реєстратора Державної реєстраційної служби України провести державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно - власність: приватна, нежитлове приміщення, що розташоване: АДРЕСА_1 (площа 86,8 кв.м.).

Позовні вимоги мотивовано протиправною відмовою відповідача у здійсненні державної реєстрації нежитлового приміщення, що розташоване: АДРЕСА_1 (загальна площа 86,8 кв.м.), яке належить позивачу на праві приватної власності, відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 24.02.2014 по справі №22-ц/780/1526/14, що у свою чергу призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

Державний реєстратор проти позову заперечив з посиланням на приписи статей 9, 15, 22, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та відповідність оскаржуваного рішення приписам названого Закону.

Розгляд справи здійснено в письмовому провадженні відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державним реєстратором прав на нерухоме майно, за наслідками розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.10.2014 про проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване: АДРЕСА_1, винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 20.11.2014 №17350848.

Позивач посилаючись на неврахування відповідачем обставин, що мали значення для прийняття рішення про проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що призвело до прийняття протиправного рішення, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно частини четвертої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4 2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Особливості процедури проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 (далі за текстом - Порядок).

Відповідно до пункту 37 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, зокрема серед іншого, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно пункту 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Пунктом 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, передбачено, що Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до відповідного розділу Державного реєстру прав такі відомості:

1) підстава для скасування державної реєстрації прав: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата та час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться записи про скасування державної реєстрації прав; 3) підстава для внесення записів про скасування державної реєстрації прав: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся із заявою від 30.10.2014 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване: АДРЕСА_1.

За посиланням позивача, підставою для такої реєстрації стало рішення Апеляційного суду Київської області від 24.02.2014 по справі №22-ц/780/1526/14, яким визнано за публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» право власності на приміщення АДРЕСА_1.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно, за наслідками розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.10.2014 для проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване: АДРЕСА_1, винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 20.11.2014 №17350848.

Так, вказане рішення обґрунтоване тим, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Крім того, зазначено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявний активний реєстраційний запис про право власності на приміщення НОМЕР_1 за іншою особою (відповідачем у судовій справі але на підставі рішення суду). При цьому, подані документи та відомості з ДРРПНМ містять суперечності, які не узгоджуються між собою щодо відомостей, які визначені пункту 20 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, а саме: щодо площі приміщення.

Як вбачається з наданої відповідачем інформації з Державному реєстрі прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, станом на 20.11.2014 в реєстрі прав власності на нерухоме майно міститься реєстраційний запис №36836253, за яким право власності на нежитлове приміщення, що розташоване: АДРЕСА_1 оформлене на ОСОБА_2.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності.

Так, з наданих позивачем судових рішень, які на думку останнього є підставою для проведення державної реєстрації, не вбачається скасування відповідного запису.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів скасування запису №36836253 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваного рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 20.11.2014 №17350848 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття такого запиту, а тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 128 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Судді Добрянська О.І.

Кротюк О.В.