Справа № 1570/6520/2012
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 1570/6520/2012

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Одесі апеляційну скаргу Татарбунарської районної громадської організації «Товариство власників індивідуальних дачних будинків «Міраж» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2013 року по справі за позовом Саратської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби до Татарбунарської районної громадської організації «Товариство власників індивідуальних дачних будинків «Міраж» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2012 року Саратська міжрайонна державна податкова інспекція в Одеській області Державної податкової служби звернулась до суду з позовом до Татарбунарської районної громадської організації «Товариство власників індивідуальних дачних будинків «Міраж» про стягнення заборгованості перед бюджетом по орендній платі за земельну ділянку у сумі 20333,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що у зв'язку з несплатою узгоджених сум податкових зобов'язань, Татарбунарська районна громадська організація «Товариство власників індивідуальних дачних будинків «Міраж» має податковий борг в заявленій до стягнення сумі.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2013 року позов задоволено. Стягнуто з Татарбунарської районної громадської організації «Товариство власників індивідуальних дачних будинків «Міраж» () заборгованість перед бюджетом по орендній платі за земельну ділянку у сумі 20333,73 грн. (двадцять тисяч триста тридцять три гривні 73 копійки) на рахунок № 0488, одержувач - УДКСУ в Татарбунарському районі Одеської області, банк одержувача - ГУДКСУ в Одеській області МФО 828011, код 38012170.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Татарбунарська районна громадська організація «Товариство власників індивідуальних дачних будинків «Міраж» в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не з'явилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 08 грудня 2005 року за №32 Татарбунарським районним управлінням юстиції зареєстровано та 16 лютого 2006 року за № 0000324 Татарбунарською районною державною адміністрацією включено відомості про юридичну особу - Татарбунарська районна громадська організація «Товариство власників індивідуальних дачних будинків «Міраж».

Татарбунарська районна громадська організація «Товариство власників індивідуальних дачних будинків «Міраж» знаходиться на обліку у Саратській МДПІ з 16.02.2006 року за №1454.

15.03.2010 року між Лиманською сільською радою та Татарбунарської районної громадської організації «Товариство власників індивідуальних дачних будинків «Міраж» було укладено договір оренди землі, згідно якого орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 3,4794га в рекреаційній зоні «Катранка» в межах с.Лиман Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області терміном на 25 років, зазначений договір зареєстрований у Державному реєстрі земель 15.12.2010 р.

Відповідач, будучи орендарем зазначеної вище земельної ділянки, подавав до Татарбунарського відділу Саратської МДПІ податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік №14550 від 13.07.2011 року та за 2012 рік №379 від 23.01.2012 року, згідно яких відповідачем самостійно нарахована до сплати орендна плата за земельну ділянку за грудень 2011 року в сумі 4466,40 грн. та за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2012 року в сумі 35735,28 грн.

Відповідачем заборгованість по орендній платі за земельну ділянку сплачена частково у загальному розмірі 22868,26 грн. На суму податкового боргу відповідно до статті 129 Податкового кодексу України була нарахована пеня у сумі 106,20 грн.

Саратською МДПІ Одеської області у відповідності до пунктів 59.1, 59.3, 59, статті 59 Податкового кодексу України відповідачу надіслана податкова вимога в 01.02.2012 року №4 поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, яким визначено суму податкового боргу 4000,90 грн.

Крім того головним державним інспектором Татарбунарського відділу Саратської МДПІ Коломіченко Т.О. 13.08.2012р. під час проведення камеральної перевірки податкової декларації відповідача по орендній платі за землі державної та комунальної власності було встановлено, що сума сплати узгоджених грошових зобов'язань складає 16086,36 грн. та за даними автоматизованої інформаційної системи «Облік податків і платежів» сплачена з простроченою від 31 до 86 календарних днів затримки.

За результатами перевірки складено акт №00186/1504/33827406 від 13.08.2012 р. та на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України було прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.08.2012 року № про застосування штрафної санкції у розмірі 20% на суму 3217,27 грн. за затримку сплати узгодженої суми грошового зобов'язання, яке було отримано відповідачем 13.08.2012 року.

Сума податкового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні відповідачем оскаржена у адміністративному та судовому порядку не була, тому відповідно до вимог ПК є узгодженою.

Вирішуючи справу по суті суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Саратської МДПІ Одеської області ДПС, судова колегія погоджується з такими висновками з огляду на наступне

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи, організації. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень (ст.116 Земельного кодексу).

Сільські, селищні, міські ради надають земельні ділянки у користування юридичним особам із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб ст.122 Земельного кодексу).

Справляння плати за землю здійснювалось на момент виникнення спірних правовідносин на підставі Земельного кодексу (ст. 206), та відповідно до Закону України "Про плату за землю" №2535-ХІІ від 03.07.92р. (зі змінами та сповненнями), яким визначено ставки земельного податку, порядок плати за землю, пільги щодо оподаткування землі тощо.

Підставою для нарахування земельного податку, як визначено ст. 13 Закону № 2535-XII, є дані державного земельного кадастру, який згідно зі ст. 193 Земельного кодексу встановлює процедуру визначення факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками і ведеться землевпорядними органами.

Власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (ст.15 Закону № 2535-ХІІ).

У випадку якщо особа приступила до використання земельної ділянки без будь-яких документів, вона зобов'язана сплачувати земельний податок з дня фактичного находження землі у використанні, оскільки Закон № 2535-ХІІ не передбачає винятків щодо звільнення від сплати земельного податку землекористувачів у випадку відсутності документів, підтверджуючих право використання.

Згідно з п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 01 січня і до 01 лютого поточного року і подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до п.п. 287.1, 287.3 ст.287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового(звітного) місяця.

За приписами пунктів 36.1, 36.3 ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України встановлене право органів державної податкової служби звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 ст.3 Закону № 889-IV активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу. У разі, якщо такого платника податків визнано банкрутом, черговість задоволення претензій кредиторів визначається законодавством про банкрутство.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 ст.5 цього Закону податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження (абзац 3 підпункту 5.3.1 пункту 5.3 цієї статті).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було подано податкову декларацію по сплаті орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік №14550 від 13.07.2011 року та за 2012 рік №379 від 23.01.2012 року, згідно яких останнім відповідно до ст. 186.2 ПК України самостійно було обчислено суму податку за сплату орендної плати за земельну ділянку за грудень 2011 року в сумі 4466,40 грн. та за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2012 року в сумі 35735,28 грн.

Згідно даних облікової картки відповідача по орендній платі з юридичних осіб, нараховано податку 30 січня 2012 року в сумі 4466,40 грн. та по 4466,91 грн. щомісяця, а саме: 01 березня 2012 року, 30 березня 2012 року, 30 квітня 2012 року, 30 травня 2012 року, 30 червня 2012 року, 30 липня 2012 року, 30 серпня 2012 року, 30 вересня 2012 року (8 нарахувань по 4466,91 грн.=35735,28 грн.) та станом на 30.01.2012 року у відповідача рахувалась переплата у сумі 465,50 грн.

Відповідачем заборгованість по орендній платі за земельну ділянку сплачена частково у загальному розмірі 22868,26 грн. На суму податкового боргу відповідно до статті 129 Податкового кодексу України була нарахована пеня у сумі 106,20 грн.

Також під час, проведення перевірки відповідача було встановлено, що сума сплати узгоджених грошових зобов'язань складає 16086,36 грн. та за даними автоматизованої інформаційної системи "Облік податків і платежів" ТАХ сплачена з прострочкою від 31 до 86 днів затримки.

Відповідно п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно довідки від 18.10.12р про заборгованість станом на момент звернення позивача до суду відповідач мав заборгованість до бюджету та державних цільових фондів по орендній платі за земельну ділянку у сумі 20333,73 грн., в т.ч. пеня 106,20 грн.

З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов про стягнення з Татарбунарської районної громадської організацій "Товариство власників індивідуальних дачних будинків „Міраж" заборгованість перед бюджетом по орендній платі за земельну ділянку у сумі 20333,73 грн.

Колегія суддів не може взяти до уваги посилання апелянта про те, що власники земельних ділянок, які отримали їх у власність являються самостійними платниками, а тому Татарбунарської районної громадської організації «Товариство власників індивідуальних дачних будинків «Міраж», як юридична особа не має повноважень, щодо сплати орендної плати за членів (осіб), які отримали у власність земельні ділянки з загальної площі, яка передавалась відповідачу в оренду, оскільки по-перше відповідачем від імені юридичної особи Татарбунарської районної громадської організації «Товариство власників індивідуальних дачних будинків «Міраж» до ДПІ подано податкову декларацію по сплаті орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік №14550 від 13.07.2011 року та за 2012 рік №379 від 23.01.2012 року та самостійно обчислено суму податку за сплату орендної плати за земельну ділянку за грудень 2011 року в сумі 4466,40 грн. та за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2012 року в сумі 35735,28 грн., по - друге питання щодо набуття членами ГО права власності на земельні ділянки та врегулювання відносин цих осіб та позивача відноситься до господарських або цивільних правовідносин, які виходять за межі предмету розгляду цієї адміністративної справи .

Крім того будь-яких доказів внесення змін до договору оренди від 15.03.2010р. щодо зменшення розміру земельної ділянки, переданої в оренду Татарбунарської районної громадської організації «Товариство власників індивідуальних дачних будинків «Міраж» не було надано під час розгляду справи у суді, зазначений договір є діючим по теперішній час, а відповідач, як юридична особа, згідно цього договору оренди землі є платником орендної плати за землю площею 3,4794 га.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Татарбунарської районної громадської організації «Товариство власників індивідуальних дачних будинків «Міраж» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик