Справа № 819/365/15-а
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/365/15-a

02 квітня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А.В. при секретарі Костецькі Н.Т.

за участю:

позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Свистун Є.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Тернополі адміністративну справу

за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області

про скасування або визнання нечинним рішення про застосування фінансових санкцій №000005/19-18-21-00/НОМЕР_1 від 13 лютого 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 а (надалі по тексту - позивач або СПД ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (надалі по тексту - відповідач або Тернопільська ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області) про скасування або визнання нечинним рішення про застосування фінансових санкцій №000005/19-18-21-00/НОМЕР_1 від 13 лютого 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в акті перевірки зазначено про реалізацію коньяку об'ємом 0,2 л, проте не зазначено вмісту спирту в даному алкогольному напої. Оскільки перевіряючими не встановлено вмісту спирту в коньяку, позивач вважає, що ними зроблено безпідставний висновок про реалізацію коньяка за ціною нижче встановленого рівня на підставі Постанови КМУ №957 від 30 жовтня 2008 року.

Крім того, позивач зазначив, що при застосуванні фінансових санкцій відповідачем порушено вимоги ст..38 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині строку накладення стягнення в понад двохмісячний термін.

Позивач також ставить під сумнів законність проведення перевірки, оскільки вважає, що Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року обмежує право податкового органу на проведення у 2015 році фактичних перевірок.

ОСОБА_1 також звертає увагу суду, що податковим органом застосовано фінансову санкцію, у розмірі більшому ніж на час вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, позивач вважає, що рішення про застосування фінансових санкцій №000005/19-18-21-00/НОМЕР_1 від 13 лютого 2015 року є необґрунтованим, а тому просить його скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що одержаними матеріалами, доказами під час перевірки стану дотримання вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, встановлено реалізацію алкогольних напоїв за ціною нижчою, від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі алкогольні напої.

Вважає, що дії відповідача щодо прийняття на підставі акту перевірки від 31.01.2015 року рішення про застосування до позивача фінансових санкцій №000005/19-18-21-00/НОМЕР_1 від 13 лютого 2015 року у вигляді штрафу в розмірі 10000 грн. здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України.

З врахуванням викладеного, просила суду відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення сторін , дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно п. 75.1. ст. 75 органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.80.1. та п.80.2. ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Судом не приймаються до уваги твердження позивача з приводу законності проведення перевірки, у зв'язку з тим, що Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року обмежує право податкового органу на проведення у 2015 році фактичних перевірок.

З такими твердженнями суд не погоджується виходячи з наступного:

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2012 року №71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють, та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.

Враховуючи те, що позивач здійснює реалізацію підакцизних товарів, суд вважає, що обмеження на проведення перевірки до нього не застосовуються.

Судом встановлено, що працівниками ГУ ДФС у Тернопільській області проведено фактичну перевірку стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів у магазині-кафетерій за адресою: АДРЕСА_1 у якому свою підприємницьку діяльність здійснює фізична особа - підприємець ОСОБА_1.

Проведеною перевіркою встановлено реалізацію алкогольних напоїв за ціною нижчою від встановленого мінімального розміру мінімальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, а саме встановлено, що 19.06.2014р. здійснено реалізацію двох пляшок коньяку «Марсель» (4 зірки) по ціні 22,00 грн. за пляшку (фіскальний касовий чек № від 19.06.2014р.). Факт продажу встановлено по Z-звіту за 19.06.2014р.

Дані порушення зафіксовані в акті перевірки №0027/19/19/22/НОМЕР_1 від 31.01.2015 року (далі по тексту - акт перевірки) (а.с.5-6).

На підставі висновків зроблених в акті перевірки Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, винесено рішення про застосування фінансових санкцій №000005/19-18-21-00/НОМЕР_1 від 13 лютого 2015 року (а.с.7).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо встановленого порушення, то слід зазначити, що відповідно до ч.10 ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) із наступними змінами та доповненнями, надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Пунктом першим постанови КМУ від 30 жовтня 2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» із змінами і доповненнями установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 р. № 957 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2014 р. № 177). Так, згідно з додатком, мінімальна роздрібна ціна на 0,2 л коньяку (4 зірки) міцністю 40 % об., станом на 19 червня 2014 року, становить 25,6 грн.

Позивач в адміністративному позові та усних поясненнях наданих в судовому засіданні зазначає, що оскільки перевіряючими в акті перевірки не зазначено вмісту спирту в коньяку «Марсель» місткістю 0,2 л то ними зроблено безпідставний висновок про реалізацію коньяка за ціною нижче встановленого рівня.

Суд з такими твердженнями не погоджується виходячи з наступних доводів:

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790 затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Постанова № 790), відповідно до якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства. Поряд з цим акт перевірки не може слугувати єдиним доказом вчинення правопорушення суб'єктом господарювання.

В акті перевірки позивача перевіряючими дійсно не зазначено міцність (вміст спирту) в коньяку «Марсель» 4 зірки місткістю 0,2 л. Разом з тим, в акті перевірки відображено інформацію про придбання даного алкогольного напою та вказано документ по якому придбано даний алкогольний напій, а саме: накладна видана «Укропторг» від 19 жовтня 2013 року №508539 (а.с.9). В вищезазначеній накладній міститься інформація щодо сертифіката відповідності на коньяк «Марсель» 4 зірки місткістю 0,2 л, а саме № UA 1.019.Х002924-11.

Представником відповідача надано суду копію сертифіката відповідності № UA 1.019.Х002924-11 з якого вбачається, що коньяк «Марсель» 4 зірки місткістю 0,2 л повністю відповідає вимогам ДСТУ 4700:2006.

Відповідно до вимог ДСТУ 4700: 2006 Національний стандарт України: Коньяки України, об'ємна частка етилового спирту в коньяку 4 зірки становить від 40 до 41 %.

Таким чином судом встановлено, що будь-яких сумнівів (в тому числі у позивача), щодо вмісту спирту 40% у коньяку «Марсель» 4 зірки місткістю 0,2 л не може бути. Натомість сама обставина, що податковим органом в акті перевірки не зазначено вмісту спирту в алкогольному напої, не може слугувати доказом не вчинення позивачем порушення передбаченого ст..18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а також не є підставою для скасування рішення про застосування фінансових санкцій.

Судом не приймаються до уваги твердження позивача, викладені в адміністративному позові з приводу того, що порушено вимоги ст..38 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині строку накладення стягнення в понад двохмісячний термін, оскільки для прийняття рішень про застосування фінансових санкцій норми КУпАП не застосовуються. В даному випадку правове регулювання накладення стягнень за порушення обігу підакцизних товарів визначається Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Щодо розміру застосованої санкції суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовано санкцію у вигляді штрафу в розмірі: за здійснення оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 10,000 грн. (десять тисяч гривень).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо посилення контролю за обігом підакцизних товарів та уточнення окремих податкових норм» від 12 серпня 2014 року № 1638-УІІ, який опубліковано 04.09.2014р., встановлено: До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: «- оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень».

Відповідно до прикінцевих положень вищезазначеного Закону України, вказано, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім абзаців одинадцятого - чотирнадцятого підпункту 9 пункту 2 розділу І цього Закону (щодо внесення змін до статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"), які набирають чинності через шість місяців з дня опублікування цього Закону.

Тобто станом на час прийняття рішення про застосування фінансових санкцій законом був визначений мінімальний розмір штрафних санкцій - 10 000 грн.

Посилання позивача на ст..58 Конституції України в даному випадку є недоречним, оскільки Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо посилення контролю за обігом підакцизних товарів та уточнення окремих податкових норм» від 12 серпня 2014 року № 1638-УІІ було посилено фінансові санкції, а тому даний закон немає зворотної дії в часі.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами не довів правомірності своїх вимог, а тому приходить до переконання про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача чи відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Враховуючи те, що при поданні адміністративного позову позивачем було сплачено 10 відсотків ставки судового збору - 187, 20 грн. та враховуючи те, що суд прийшов до переконання про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, з позивача належить стягнути недоплачену частину судового збору яка буде становити: 1827 грн. - 187,20 грн. (сплачена частина) = 1 644, 30 грн.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування або визнання нечинним рішення про застосування фінансових санкцій №000005/19-18-21-00/НОМЕР_1 від 13 лютого 2015 року, - відмовити.

Стягнути із суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 в користь державного бюджету України 1 644, 30 грн. несплаченої частини судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 3 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Осташ А. В.

копія вірна

Суддя Осташ А. В.