Справа № 810/7052/14
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року 810/7052/14

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, державного реєстратора Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Марченка Володимира Григоровича, треті особи: Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про зобов'язання вчини певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач) з позовом до Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області (далі-відповідач-1), державного реєстратора Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Марченко Володимира Григоровича (далі-відповідач-2), треті особи: Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийняте відповідачем 27.01.2014 рішення про державну реєстрацію права власності є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки подані документи не відповідають вимогам чинного законодавства, чим порушено ч.4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Позивач просить визнати дії державного реєстратора Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Марченко Володимира Григоровича щодо реєстрації речового права на ім'я ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 від 27.01.2014 №10310595 протиправними; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.01.2014 №10310595; зобов'язати державного реєстратора відділу державної реєстраційної речових прав та нерухоме майно реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Марченко В.Г. у встановленому порядку вчинити дії по скасуванню державної реєстрації права власності на ім'я ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень від 27.01.2014; скасувати витяг про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.01.2014.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача-1 до суду не прибув, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, явку свого представника до суду не забезпечив, жодних заяв чи клопотань до суду не надав.

Представник відповідача-2 до суду не прибув, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, явку свого представника до суду не забезпечив, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, у задоволенні позову просив відмовити повністю. Надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що право власності ОСОБА_3 на квартиру було скасовано судовим рішенням, яке набрало законної сили 20.09.2012, отже ОСОБА_3 не має відношення до зазначеної квартири. Стверджує, що право власності на квартиру ОСОБА_5 правомірно зареєструвала на підставі свідоцтва Виконавчого комітету Васильківської міської ради від 15.10.2012 №442.

Представник Державної реєстраційної служби України до суду не прибув, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, явку свого представник до суду не забезпечив, надав письмові пояснення, в яких просив розгляд справи здійснювати без його участі. У поясненнях зазначив, що дійсно в діях державного реєстратора прав на нерухоме майно Марченка В.Г. при здійсненні реєстрації вказаної у позові квартири встановлено порушення законодавства, зокрема: відсутність права власності на спірний об'єкт нерухомого майна та наявність зареєстрованого обтяження на спірний об'єкт нерухомого майна. Зазначає, що скасування запису про державну реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_3, з у рахуванням неприбуття представників відповідачів та третьої особи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, відсутності перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, що склалися між сторонами.

Матеріалами справи встановлено, що 30.04.2009 виконавчим комітетом Васильківської міської ради було прийнято рішення № 194 «Про включення до числа службових окремих квартир в будинку АДРЕСА_1», відповідно до якого в число службових було включено спірну квартиру АДРЕСА_1, та рішення № 153 «Про надання службового житла», згідно з яким службову квартиру АДРЕСА_1 надано ОСОБА_3 та її чоловіку ОСОБА_1

Виконавчим комітетом Васильківської міської ради 23.06.2010 прийнято рішення №259 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна-квартири в житловому будинку з приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1» та рішення № 260 «Про видачу ордерів на службове житло по АДРЕСА_1», в частині видачі ордерів на службові квартири по АДРЕСА_1, на службову 2-кімнатну квартиру житловою площею 70,10 кв.м.АДРЕСА_1 ОСОБА_3 з сім'єю у складі 2 осіб (ОСОБА_3, чоловік - ОСОБА_1).

20 серпня 2010 року Васильківською міською радою прийнято рішення «Про визначення балансоутримувача та делегування повноважень щодо розпорядження об'єктами нерухомого майна - службовими квартирами в житловому будинку з приміщенням громадського призначення по АДРЕСА_1».

ОСОБА_3 29.10.2010 набуто право власності на квартиру АДРЕСА_1, про що видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про державну реєстрацію прав від 10.01.2011.

У зв'язку з розлученням ОСОБА_3 та ОСОБА_1 рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 11.11.2013 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна, визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, а в цілях забезпечення позову 30.09.2013 накладено арешт на цю квартиру.

Васильківською міською радою 05.05.2011 прийнято рішення «Про скасування рішень виконавчого комітету Васильківської міської ради та розпоряджень Васильківського міського голови" від 23.06.2010 р. рішення № 259 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна - квартири в житловому будинку з приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1», в частині визнання права власності територіальною громадою, в особі Васильківської міської ради на квартири № 2, 4, 65, 68, 69, 96, 100, 102, 103, 104, 105, 137, в житловому будинку з приміщеннями громадського призначення в АДРЕСА_1 за територіальною громадою міста, в особі Васильківської міської ради; від 23.06.2010 р. рішення № 260 «Про видачу ордерів на службове житло по АДРЕСА_1, в частині видачі ордерів на службові квартири по АДРЕСА_1, на службову 2-кімнатну квартиру житловою площею 70,10 кв.м. АДРЕСА_1 ОСОБА_3 з сім'єю у складі 2 осіб (вона, чоловік - ОСОБА_1).

У зв'язку з цим 11.06.2011 ОСОБА_3 оскаржила рішення Васильківської міської ради від 05.05.2011 «Про скасування рішень виконавчого комітету Васильківської міської ради та розпоряджень Васильківського міського голови», про скасування ним своїх попередніх рішень про забезпечення ОСОБА_3 житлом - квартирою АДРЕСА_1 на підставі яких в подальшому ОСОБА_3 отримала право власності на зазначену нерухомість. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що правових підстав для скасування цих рішень не було, а рішення від 05.05.2011 прийнято всупереч рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009.

25 грудня 2012 року Васильківський міськрайонний суд повністю задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 та скасував рішення Васильківської міської ради від 05.05.2011 "Про розгляд депутатського запиту та скасування рішень виконавчого комітету Васильківської міської ради та розпоряджень Васильківського міського голови» в частині: скасування рішення № 153 виконавчого комітету Васильківської міської ради від 30.04.2010 «Про надання службового житла» щодо надання службової 2-кімнатної квартири будівельний № 105 в АДРЕСА_1 ОСОБА_3, з сім'єю у складі 2 осіб; скасування рішення № 259 виконавчого комітету Васильківської міської ради від 23.06.2010 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна - квартири в житловому будинку з приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1», щодо визнання права власності за територіальною громадою міста в особі Васильківської міської ради на квартиру № 105, в житловому будинку з приміщеннями громадського призначення в АДРЕСА_1; скасування рішення № 260 виконавчого комітету Васильківської міської ради від 23.06.2010 «Про видачу ордерів на службове житло по АДРЕСА_1", щодо видачі ордеру на службову квартиру по АДРЕСА_1, на: службову 2-кімнатну квартиру № 105 в АДРЕСА_1 ОСОБА_3, з сім'єю у складі 2 осіб; скасування рішення № 434 від 24.09.2010 «Про виведення з числа службових квартир по АДРЕСА_1 у м. Василькові, Київської області» в частині виведення з числа службових квартир в будинку АДРЕСА_1, згідно додатку №1, а саме квартири № 105; доручення міському голові внести зміни до інвестиційного договору щодо виключення квартири АДРЕСА_1 із переліку житла, яке товариство з обмеженою відповідальністю «Гараздінвестбуд» зобов'язане безоплатно передати Васильківській міській раді; доручення виконавчому комітету Васильківської міської ради прийняти рішення про видачу свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на фізичних осіб - довірителів, згідно переліку, наданого товариством з обмеженою відповідальністю «Гаразд Фінанси». Ухвалою від 14.03.2013 Київський Апеляційний адміністративний суд залишив без змін рішення Васильківського міськрайонного суду від 25.12.2012.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Васильківської міської ради про скасування рішення органу місцевого самоврядування від 05.05.2011 зазначено, що на виконання умов Договору №1 від 30.09.2004, укладеного між Васильківською міською радою та ТОВ «Гараздінвестбуд», останнє передало міській раді квартири № 2, 4, 65, 68, 69, 96, 98, 100, 102, 103, 104, 105, 134, 137 в будинку АДРЕСА_1

Рішенням Васильківського міськрайонного суду від 07.05.2012 позов ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1, видане 05.07.2010 Васильківською міською радою Київської області на ім'я територіальної громади м. Васильків в особі Васильківської міської ради Київської області. Визнано недійсними свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 29 жовтня 2010 року Васильківською міською радою Київської області на ім'я ОСОБА_3. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20.09.2012 апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від. 07.05.2012 залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.04.2013 касаційну скаргу ОСОБА_3 було відхилено, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 вересня 2012 року залишено без змін.

Суд зазначає, що цим рішенням позов ОСОБА_5 задоволено частково, судом у задоволенні позовної вимоги про визнання за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 відмовлено.

Тому за таких обставин суд бере до уваги, що рішенням суду, яке набрало законної сили, ні за ОСОБА_5, ні за ОСОБА_3 не визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Марченко В.Г. при здійсненні реєстрації права власності на вказану квартиру за ОСОБА_5, не взяв до уваги те, що квартира АДРЕСА_1 має наступні обтяження: 23.10.2011, 23.10.2010, 30.11.2010, 21.01.2011, 05.06.2012, 15.06.2013, 30.09.2013, 13.12.2013, 26.12.2013, та безпідставно задовольнив заяву ОСОБА_5 і зареєстрував за нею право власності на двокімнатну квартиру за адресоюАДРЕСА_1, оформивши рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.01.2014 за №10310595. У подальшому на підставі цього рішення було виготовлено свідоцтво на право власності (індексний номер 16794778) на двокімнатну квартиру по АДРЕСА_1 на прізвище ОСОБА_5

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.01.2014 державна реєстрація права власності відбулася 26.12.2013 09:39:15 на підставі рішення про державну реєстрацію від 27.01.2014, прийнятого державним реєстратором, номер запису про право власності 4419540.

Позивачем та ОСОБА_3 направлено листи до Державної реєстраційної служби України, в яких зазначалося про протиправність здійснення реєстрації права власності на вказану квартиру за ОСОБА_5 Листом від 11.07.2014 Державною реєстраційною службою України повідомлено ОСОБА_3 про те, що за наслідками перевірки виявлено грубі порушення законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державним реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Марченком В.Г. У подальшому листом від 16.07.2014 ОСОБА_3 повідомлено про те, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, головним спеціалістом відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Марченком В.Г. 26 грудня 2013 року прийнято до розгляду заяву №4760021, яка подана ОСОБА_5, щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 2012 року, згідно з технічним паспортом, виданим КП КОР "Васильківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації" на об'єкт. Державним реєстратором 20 січня 2014 року прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №10095662 у зв'язку із не поданням усіх необхідних документів, а саме: оригіналів документів, на підставі яких виникло право на об'єкт. Заявником у строк, встановлений законодавством, усунені обставини, що були підставою для прийняття відповідного рішення, а саме подано дозвіл іпотекодержателя для проведення реєстраційних дій від 23 січня 2014 року. Рішенням державного реєстратора №10310557 від 27 січня 2014 року відновлено розгляд заяви № 4760021. У той же день (27 січня 2014 року) державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності на об'єкт за заявником. Разом з тим, державним реєстратором прийнято рішення щодо реєстрації речового прана по заяві №4760021 з недотриманням вимог частини четвертої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, цю їх посвідчують.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 05.05.2014 відкрито провадження по справі № 362/1635/14ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту, рішення у справі не прийнято.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України №1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в такій реєстрації.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено виключний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; - заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; - заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; - під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; - після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; - заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; - заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Щодо твердження третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_3 не має відношення до зазначеної квартири, то суд зазначає про таке. Як встановлено судом на підставі матеріалів справи і ОСОБА_5, і ОСОБА_3, кожен окремо, заявляли свої права на вказану вище квартиру та отримували певні правовстановлюючі документи на цю квартиру. Отже, між цими особами існує спір про право на вказане майно. Таким чином, ОСОБА_3 (та, відповідно, і позивач ОСОБА_1) є особами, які заінтересовані у вирішенні спору стосовно цієї квартири, відтак реєстрація права власності на квартиру за ОСОБА_5 зачіпає їх права та інтереси і надає підстави для звернення до суду з цим позовом. З урахуванням наведеного суд відкидає вказані вище твердження третьої особи ОСОБА_5

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 має обтяження, а розгляд цивільної справи про звільнення майна з-під арешту не завершено. Крім того, судом встановлено, що вказаними вище судовими рішеннями, які набрали законної сили, ні за ОСОБА_5, ні за ОСОБА_3 не визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_5 звернулась із заявою до державного реєстратора щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, а відповідачем-2 належним чином не було встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів зареєстрованим правам на нерухоме майно та їх обтяженням.

При вирішенні питання щодо наявності порушень при вчиненні спірних дій та рішень державного реєстратора суд бере до уваги те, що Державна реєстраційна служба України за наслідками перевірки скарг позивача та третьої особи ОСОБА_3 визнала факт порушення законодавства державним реєстратором при вчиненні вказаних у позові дій та при прийнятті зазначених у позові рішень.

За таких обставин суд визнає, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання дій державного реєстратора Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Марченко Володимира Григоровича щодо реєстрації речового права на ім'я ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 від 27.01.2014 №10310595 протиправними; про скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.01.2014 №10310595 про зобов'язання державного реєстратора відділу державної реєстраційної речових прав та нерухоме майно реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Марченко В.Г. у встановленому порядку вчинити дії по скасуванню державної реєстрації права власності на ім'я ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень від 27.01.2014.

При цьому, надаючи правову оцінку позовній вимозі про зобов'язання державного реєстратора у встановленому порядку вчинити дії по скасуванню державної реєстрації права власності на ім'я ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1, суд бере до уваги, що приписами ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено проведення державної реєстрації прав та обтяжень, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили (ч.1 п.5, ч.2 п.2). Згідно з вимогами ч.2 ст. 26 цього ж Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, наведеними нормами чинного законодавства передбачено саме скасування судом державної реєстрації прав, а не зобов'язання державного реєстратора до вчинення таких дій.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Ураховуючи викладене вище, беручи до уваги встановлену судом протиправність дій державного реєстратора та протиправність винесеного ним рішення про державну реєстрацію прав, яке визнано судом таким, що підлягає скасуванню, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та для повного захисту прав позивача і третьої особи скасувати державну реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 від 27.01.2014.

Щодо позовних вимог до Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області суд зазначає про таке. У заяві про уточнення позовних вимог позивачем позовних вимог до відповідача-1 не заявлено. Як встановлено судом, державний реєстратор відповідно до чиненого законодавства самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в такій реєстрації, отже безпосередньо Реєстраційною службою Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області права позивача не порушено.

За таких обставин позовні вимоги в частині, що стосується Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, фактично не заявлені і задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про скасування витягу про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень від 27.01.2014, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Згідно з частиною 5 цієї статті Закону органи державної реєстрації прав, державні реєстратори забезпечують, зокрема, достовірність інформації, оперативне надання витягів про зареєстровані права та/або їх обтяження з Державного реєстру прав.

Статтею 15 цього ж Закону визначено порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. Зокрема, п.6 ч.1 цієї статті передбачено обов'язкове надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з приписами ст. 28 цього ж Закону інформація про зареєстровані права та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою та загальнодоступною. Для фізичних та юридичних осіб інформація з Державного реєстру прав надається виключно за об'єктом нерухомого майна в електронній формі через офіційний веб-сайт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав, чи в паперовій формі шляхом подання заяви особисто або пересилання поштового відправлення органам державної реєстрації прав та нотаріусам у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 21 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (далі - Порядок), орган державної реєстрації прав, нотаріус у день прийняття рішення про державну реєстрацію видає або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення заявникові витяг з Державного реєстру прав разом з документами, що подавалися заявником для проведення державної реєстрації прав, одним із способів, зазначених у заяві про державну реєстрацію.

Згідно з пунктом 48 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, у Державному реєстрі прав передбачено формування, зокрема, витягу на підставі відомостей, що містяться в ньому, залежно від особи заявника.

Це означає, що витяг, який надається власнику нерухомого майна, його спадкоємцям (правонаступникам), містить інформацію про державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, наявну у розділі Державного реєстру прав, відкритому на такий об'єкт, на дату та час його формування.

Оскільки витяг містить лише певну інформацію, яка стосується конкретного об'єкта, станом на конкретну дату і час його формування, то він має лише інформаційний характер. Отже, такий витяг не містить норми права загальної або індивідуальної дії, не створює нових правових норм, не доповнює чи не змінює чинне законодавство, а відтак не набуває статусу рішення суб'єкта владних повноважень в розумінні п.1 ч.2 ст.17 КАС України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині скасування зазначеного вище витягу задоволенню не підлягають.

З урахуванням цього суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Відповідно до ч.3 цієї ж статті якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 73,08 грн, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано. Оскільки судом задоволено 75% суми позовних вимог, то у відповідності до правил розподілу судових витрат, встановлених частинами 1 і 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню на користь позивача з Державного бюджету України підлягає 75% сплаченого судового збору, тобто 54,81 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії державного реєстратора відділу державної реєстраційної речових прав та нерухоме майно реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Марченко В.Г., щодо реєстрації речового права на ім'я ОСОБА_5 на квартиру по АДРЕСА_1 від 27.01.2014 №140310595 протиправними.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.01.2014 №10310595.

Скасувати державну реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_4 на квартиру по АДРЕСА_1 від 27.01.2014 (номер запису про право власності 4419540).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 54 (п'ятдесят чотири) грн 81 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Журавель В.О.