Справа № 810/7172/14
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/7172/14 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укргідроенерго» до Вишгородської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Вишгородському районі Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов"язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Вишгородської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Вишгородському районі Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов"язання вчинити дії.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи не з'явився, будучи належним чином повідомленим, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Статуту ПАТ "Укргідроенерго" предметом діяльності товариства, зокрема, є виробництво, розподілення, постачання, торгівля, купівля та продаж в Україні та за її межами електричної енергії, енергії, що виробляється з метою електро - та теплопостачання, і похідних продуктів енергетичного походження та засобів, устаткування і приладів, що використовується в даній галузі, постачання допоміжних послуг у сфері енергетики.

На виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №167 "Про затвердження Порядку та умови надання у 2013 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування" позивач уклав ряд договорів про організацію взаєморозрахунків за участю органів Казначейської служби, органів фінансів міської ради та обласної держадміністрації, відповідно до яких позивач отримав кошти для погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги та на погашення боргу з податку на додану вартість на загальну суму 120 904 902,46 грн., у т.ч. ПДВ - 20 15 0817,08 грн.

У зв'язку з отриманням коштів для погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги в розмірі 120 904 902,46 грн., позивач в вересні, в жовтні та в грудні 2013 року сплатив зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 20 150 817,08 грн., що підтверджуються платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи.

Встановлено, що, відповідно до п. 1 ст. 14 Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік", вказані кошти були зараховані до спеціального фонду державного бюджету по коду платежу 14010101.

Як зазначає позивач, він неодноразово звертався до відповідача із заявами про зарахування переплати з податку на додану вартість в сумі 20150817,08 грн., яка виникла внаслідок розрахунків по Постанові Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №167, в рахунок майбутніх податкових зобов'язань з податку на додану вартість, однак податковий орган відмовляв у їх зарахуванні у зв'язку, з відсутністю законодавчого врегулювання.

Вважаючи таку сплату податку на додану вартість надмірно сплаченою, ПАТ "Укргідроенерго" звернулось до Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області із заявою від 21.11.2014 №8-1/8282 про повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість в розмірі 20150817,08 грн. на рахунок підприємства.

Однак, як зазначає позивач, надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на додану вартість повернуті не були.

Позивач вважає, що бездіяльність відповідача щодо неповернення надмірно сплачених коштів не відповідає вимогам чинного законодавства, а надмірно сплачені кошти мають бути стягнуті з Державного бюджету України.

Разом з тим, відповідач листом від 05.12.2014 №4956/10/10-08-20-03-26/566 повідомив позивача про те, що кошти, які надійшли з податку на додану вартість по постанові №167 по ПАТ "Укргідроенерго" у сумі 20150817,08 грн. обліковуються в інтегрованій картці платника за ф. №15 за кодом 14010101.

Крім того, в даному листі податковий орган зазначив, що у зв'язку з відсутністю податкового боргу в інтегрованій картці платника податків за кодом бюджетної класифікації 14010100, зменшення заборгованості на суму вказаних надходжень не проводиться.

Судом першої інстанції встановлено, що кошти, які знаходяться на рахунку за кодом бюджетної класифікації 14010101, були виділені державою для погашення заборгованості. Однак, підстав для зарахування даної суми на рахунок за кодом бюджетної класифікації 14010100 у відповідача не було, у зв'язку з відсутністю недоїмки на даному рахунку у позивача.

Статтею 97 Бюджетного кодексу України, визначено, що порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік", у 2013 році кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами частини третьої статті 15, частини третьої статті 29 і частини третьої статті 30 Бюджетного кодексу України, спрямовуються на реалізацію програм та заходів, визначених частиною четвертою статті 30 Бюджетного кодексу України, а кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами статей 11, 12 і 13 цього Закону, спрямовуються відповідно на: субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Порядок та умови надання у 2013 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №167, визначає механізм надання у 2013 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (далі - субвенція).

Зокрема, Порядком, встановлено, що субвенція надається із державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості послуг затвердженим органами місцевого самоврядування тарифам. Перерахування субвенції здійснюється на суму заборгованості, яка утворилася на початок місяця, в якому проводяться розрахунки, і не погашена на дату складення довідки про суму заборгованості.

Як було встановлено судом першої інстанції, для здійснення отримання субвенції позивачем були укладені багатосторонні договори про організацію взаєморозрахунків за участю органів Казначейської служби, органів фінансів міської ради та обласної держадміністрації, відповідно до яких позивач у 2013 році отримав кошти для погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги та на погашення боргу з податку на додану вартість на загальну суму 120 904 902,46 грн., у т.ч. ПДВ - 20 150 817,08 грн.

Позивачем були оформлені платіжні доручення, відповідно до яких, останній сплатив до Державного бюджету України, суми податку на додану вартість від отриманої субсидії в сумі 20 150 817,08 грн.

Встановлено, що сплачені позивачем суми податку на додану вартість з отриманої суми субвенції в розмірі 20150817,08 грн. відображені податковим органом в інтегрованій картці платника за ф. №15 за кодом 14010101 "Надходження від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого", яка відкрита для відображення в обліку сум податків, які надійшли до бюджету з метою реалізації Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №167.

Відповідно до п.п.8 п. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України ґрунтується на принципі цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Відповідно до п. 48 ст. 2 Бюджетного кодексу України, субвенція - це міжбюджетні трансфери для використання на певну мету в порядку, визначеному органом, який прийняв рішення про надання субвенції.

Суд звертає увагу на те, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №167 та Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" визначають, що цільовим призначенням субвенції є погашення заборгованості з різниці в тарифах, а тому твердження позивача, що кошти в сумі 20 150 817,08 грн. є надмірно сплаченими та мають бути повернуті останньому, відповідно до вимог ст. 43 Податкового кодексу України, є безпідставними.

В той же час, п. 9 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №167, передбачено, що обсяг заборгованості визначається надавачами послуг на підставі таких підтверджуючих документів, зокрема:

- довідки органу доходів і зборів про розмір податкового боргу (з урахуванням штрафних санкцій та пені), у тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на прибуток підприємств і податку на додану вартість, не сплачених на день видачі довідки, що засвідчена підписом керівника такого органу, скріпленим печаткою (за наявності податкового боргу);

- довідки органу доходів і зборів про розмір боргу (з урахуванням штрафних санкцій та пені) із сплати частини прибутку (доходу) до державного бюджету, не сплачених на день видачі довідки, що засвідчена підписом керівника такого органу, скріпленим печаткою (для вугледобувних підприємств, енергогенеруючих компаній, державного підприємства "НЕК "Укренерго").

Як вбачається з інтегрованої картки позивача за кодом бюджетної класифікації 14010101 "Надходження від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого" по постанові Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №167, станом на 31.12.2014 за позивачем обліковуються кошти в сумі 20150817,08 грн.

Отже, сума в розмірі 20150817,08 грн. є залишком невикористаних позивачем коштів, на рахунку за кодом бюджетної класифікації №14010101.

Як вбачається з інтегрованої картки позивача за кодом бюджетної класифікації 14010100 "Податок на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах)", станом на 31.12.2014 у позивача відсутня заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість.

Разом з тим, чинним законодавством України не передбачено відображення суми в розмірі 20150817,08 грн., яка обліковується за кодом бюджетної класифікації 14010101, як переплата у картці особового рахунку за кодом бюджетної класифікації 14010100.

Таким чином, враховуючи те, що станом на 31.12.2014 у позивача перед бюджетом відсутня заборгованість з податку на додану вартість за кодом бюджетної класифікації 14010100, підстав для зарахування суми в розмірі 20150817,08 грн., яка обліковується за кодом бюджетної класифікації 14010101, на рахунок за кодом бюджетної класифікації 14010100 у відповідача не було, у зв'язку з відсутністю недоїмки на даному рахунку у позивача.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргідроенерго» - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: А.Ю. Коротких

О.Г. Хрімлі

Повний ткст ухвали виготовлений 03.04.2015 року.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.