Справа № 808/1160/15
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 808/1160/15

02 квітня 2015 року 16год. 20хв. м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Ширшова А.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Верба В.В.

відповідача: представник Алілуєва К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів"

до Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
про скасування рішення №24 від 23.02.2015р. про застосування фінансових санкцій , -
ВСТАНОВИВ :

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" (далі по тексту постанови - позивач, ПАТ "Запорізький завод феросплавів") звернувся до суду з позовом до Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення № 24 від 23.02.2014 про застосування до позивача фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової страти працездатності.

Позовні вимоги обґрунтовані з покликанням на те, що в оскаржуваному рішення відповідач покликається на норми закону, який станом на дату прийняття рішення вже не діє. Оскаржуване рішення прийнято на підставі довідки № 4 від 23.02.2014, а не акту перевірки, що суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідачем не вірно розраховано суму штрафу та пені, оскільки відповідач виходив з суми 5863,17 грн., в той час як сума неправомірно витрачених позивачем страхових коштів згідно рішення № 18 від 17.01.2014 складає 3908,78 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених в письмових запереченнях. Зазначає, що відповідач при винесенні оскаржуваного рішення керувався Інструкцією про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затв. Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 № 29, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 25 березня 2011 р. за № 393/19131 (далі по тексту постанови - Інструкція № 29) та нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", що не суперечать нормам діючого законодавства. Зважаючи, що довідкою № 4 від 23.02.2015 встановлено факт несвоєчасного виконання позивачем рішення № 18 від 17.01.2014 року, відповідачем правомірно прийнято рішення № 24 від 23.02.2014 року. Штрафні санкції накладаються на всю суму несвоєчасно повернути коштів (яка складається з неправомірно витрачених страхових коштів та штрафу). Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. При цьому суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" зареєстроване як юридична особа 18.04.2011 (а.с.7, 8).

17.01.2014 року відповідачем прийнято рішення № 18 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яким зобов'язано позивача повернути до Фонду неправомірно витрачені страхові кошти - 3908,78 грн., та застосовано до позивача фінансові санкції у розмірі 1954,39 грн. (50% суми неправомірно витрачених страхових коштів). Загальна суму страхових коштів, які в десятиденний термін від дня отримання рішення підлягають перерахуванню до Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності становить 5863,17 грн. (а.с.20).

Вказане рішення позивачем оскаржувалося в судовому порядку, однак постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2014, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2014 року, у задоволенні позову відмовлено (а.с.21-22).

23.02.2015 відповідачем складено довідку № 4 про несвоєчасне виконання прийнятого рішення (а.с.40), якою встановлено, що фінансові санкції в сумі 5863,17 грн. згідно рішення № 18 станом на 23.02.2015 року не сплачені.

23.02.2014 року відповідачем прийнято рішення № 24 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (а.с.17), яким до позивача застосовано фінансові санкції у таких розмірах: пеня у розмірі 0,1 % несвоєчасно повернутих страхових коштів за кожен день простроченого платежу - 117,26 грн., штраф у розмірі 10% несвоєчасно повернутих страхових коштів - 586,32 грн. Всього: 703,58 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду.

Даючи оцінку доводам позивача та правомірності винесення оскаржуваного рішення суд зазначає таке.

Щодо покликань позивача на те, що в рішенні зазначено норми закону, який втратив чинність, суд зазначає таке.

Зі змісту рішення № 24 від 23.02.2015 року вбачається, що відповідач при прийнятті такого рішення керується п. 6 ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (в період дії до 01.01.2015) (далі по тексту постанови - Закон № 2240).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (в редакції, що діяла до 01.01.2015), страховик має право накладати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені цим Законом та іншими актами законодавства. За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів відповідно до частини першої статті 21 та статті 22 цього Закону на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів. Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Вказаний Закон втратив чинність на підставі Закону N 77-VIII від 28.12.2014, яким викладено в новій редакції Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням".

З 01.01.2015 року діє Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі по тексту постанови - Закон № 77).

Відповідно до п. 5, 6 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції та управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення - Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, виконавчих дирекцій або уповноважених представників відділень у районах та містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення. До завершення заходів, пов'язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та його робочих органів, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції та їх робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Отже, нормами Закону № 77 передбачено право відповідача щодо виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом.

Частиною 6 ст. 15 Закону № 77 визначено, що за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів. Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Отже, нормами Закону № 77 (який чинний з 01.01.2015 року) передбачено фінансові санкції за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів в такому ж розмірі, як і Законом № 2240.

А відтак, покликання відповідача в рішенні № 24 на норми Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" не призвело до зміни розміру фінансових санкцій, оскільки такі розміри є однаковими як в законі № 2240 так і в Законі № 77.

Щодо покликання позивача на неправильний розрахунок розміру штрафу та пені, суд зазначає таке.

Зі змісту ст. 30 Закону № 2240, ст. 15 Закону № 77 вбачається, що штраф накладається за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів; на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня.

Згідно п. 12 ст. 1 Закону № 77, страхові кошти - це акумульовані страхові внески, суми від фінансових санкцій та інші надходження відповідно до законодавства для здійснення матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг згідно з цим Законом. Аналогічне визначення міститься і в Законі № 2240.

А відтак, до страхових коштів, за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі яких накладається штраф та нараховується пеня, відносяться страхові внески, суми від фінансових санкцій та інші надходження.

Отже, усі суми, визначені в рішенні № 18 від 17.01.2014 (страхові внески та фінансові санкції) є страховими коштами в розумінні понять, що містяться в Законі № 77 та Законі № 2240.

Крім того, відповідно до п. 4.2 Інструкції № 29 (яка є чинною), у разі несвоєчасного виконання страхувальником рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій щодо повернення коштів Фонду та сплати фінансових санкцій або виконання його не в повному обсязі на страхувальників накладається штраф та нараховується пеня відповідно до статті 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням". Суми цих санкцій сплачуються страхувальниками за рахунок власних коштів.

З вказаного вбачається, що штраф та пеня нараховуються на всю суму, зазначену в рішенні про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій (в даному випадку, на всю суму, зазначену в рішенні № 18 від 17.01.2014).

Крім того, відповідно п. 4.2 Інструкції № 29, рішення про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду приймається та надсилається страхувальнику протягом 20 календарних днів з дня закінчення строку, встановленого для виконання рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій.

В судовому засіданні встановлено, що суми, визначені в рішенні № 18 від 17.01.214 року, позивач сплатив 06.03.2015 (а.с.45).

З розрахунку накладення суми штрафу (а.с.19) вбачається, що як граничний термін перерахування по рішенню № 18 від 17.01.2014 відповідачем вказана дата 03.02.2015 (тобто, дата набрання законної сили судовим рішенням у справі щодо скасування рішення № 18); період несвоєчасного повернення страхових коштів: з 04.02.2015 по 23.02.2015 року (20 днів простроченого платежу). А відтак, відповідачем у встановлені строки (протягом 20 календарних днів з дня закінчення строку, встановленого для виконання рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій) прийнято рішення про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду.

З огляду на наведене, суд відхиляє покликання позивача на те, що відповідачем неправомірно розраховано суму штрафу та пені.

Щодо покликань позивача на неможливість прийняття оскаржуваного рішення на підставі довідки, а не акту перевірки, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 4.2 Інструкції № 29, розрахунок фінансових санкцій здійснюється після закінчення строку виконання рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій на підставі копій платіжних документів про перерахування зазначених коштів, виписок банку про надходження коштів на рахунки органів Фонду, які є підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду, за формою, наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції.

З форми рішення, наведеної у додатку 4 Інструкції № 29 вбачається, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є саме довідка, що фіксує факт несвоєчасного повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів.

Зважаючи, що сплата коштів за рішенням № 18 від 17.01.2014 року відбулася після закінчення 20 календарних днів з дня закінчення строку, встановленого для виконання рішення, у відповідача станом на 23.02.2015 були відсутні виписки банку про надходження коштів на рахунки органів Фонду.

А відтак, відповідачем не допущено порушення вимог законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення на підставі довідки, а не акту перевірки.

Зважаючи, що оскаржуване рішення відповідача відповідає критеріям, визначеним в ч.3 ст. 2 КАС України, судом не встановлено підстав для його скасування. З огляду на наведене, позивачу слід у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, а при подачі адміністративного позову позивачем сплачено 10 відсотків розміру ставки судового збору за позовні вимоги майнового характеру (182,70 грн.), відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" стягненню з позивача підлягає сума судового збору у розмірі 1644,30 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" () до Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України у Ленінському районі м.Запоріжжя (р/р 4006, МФО 813015, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби у Запорізькій області, код бюджетної класифікації 22030001, призначення платежу: судовий збір, код 35450335) суму судового збору у розмірі 1644,30 грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні 30 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька