Справа № 803/89/13-а
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015р. Справа № 876/4627/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області, м.Луцьк

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06.02.2013р. у справі №803/89/13-а

за позовом управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області, м.Луцьк

до відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, м.Луцьк

про визнання дій протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2013р. позивач: управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанов, просив визнати незаконними дій головного державного виконавця ВДВС ЛРУЮ Пироги С.С. при винесенні постанови від 16.11.2012р. про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови про адміністративне правопорушення позивача від 27.09.2012р. про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, та дії начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Велимчаниці І.І. при винесенні постанови про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця від 29.12.2012р., скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Пироги С.С. від 16.11.2012р. про відмову у відкритті виконавчого провадження та постанову начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Велимчаниці І.І. про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця від 29.12.2012р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області на адресу відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції 08.11.2012р. подало до примусового виконання постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27.09.2012р. відносно ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. 16.11.2012р. головним державний виконавцем відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Пирогою С.С. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, з підстав невідповідності виконавчого документа вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження". Вказана постанова мотивована тим, що у виконавчому документі не зазначено дати набрання рішенням законної сили. Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав скаргу на дії державного виконавця до начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Велимчаниці І.І., який постановою від 29.12.2012р. відмовив у задоволенні скарги управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06.02.2013р. у справі №803/89/13-а у задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області до відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанов відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач: управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 27.09.2012р. на ОСОБА_2 відповідає вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. №606-XIV (далі - Закон №606-XIV), оскільки у цій постанові зазначено всі необхідні реквізити для її виконання. Апелянт зазначає, що ст.283 КУпАП передбачено вимоги щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, однак зазначеною нормою не передбачено обов'язку щодо зазначення дати набрання постановою законної (юридичної) сили.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до вимог ст.197 КАС України, вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за наслідками розгляду протоколу №155 від 26.09.2012р. про адміністративне правопорушення, складеного управлінням Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.165-1 КУпАП, позивачем 27.09.2012р. винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00грн. та попереджено останнього, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, з правопорушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу - 680,00грн.

Вказана постанова 08.11.2012р. була скерована начальнику відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції для примусового виконання, що підтверджується супровідним листом УПФУ в м.Луцьку за №8338/09-11.

16.11.2012р. головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Пирогою С.С. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови позивача від 27.09.2012р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ в м.Луцьку штрафу в сумі 680,00грн. Постанова мотивована невідповідністю виконавчого документа вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: у виконавчому документі не вказано дати набрання рішенням законної (юридичної) сили.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його до начальника ВДВС ЛРУЮ, який постановою від 29.12.2012р. відмовив у задоволенні скарги на дії державного виконавця за безпідставністю.

Статтею 3 Закону №606-XIV встановлено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється па підставі виконавчих документів. Відповідно до цього Закону, державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, такі виконавчі документи, як постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п.6 ч.2 ст.3 Закону).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача та виходив з того, що постанова управлінням Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не відповідає вимогам п.5 ч.1 ст.18 Закону №606-XIV, а саме, не вказано дату набрання чинності, тому не підлягає примусовому виконанню.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає, що такі висновки суду першої інстанції є невірними, оскільки вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, є суперечливими та не відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне:

Статтею 18 Закону №606-XIV закріплено вимоги до виконавчого документа, зокрема, у виконавчому документі повинні бути зазначені: дата набрання чинності рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог ст.6 Закону №606-XIV, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно із вимогами ч.1 ст.24 Закону №606-XIV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Пунктами 1 та 6 ч.1 ст.26 Закону №606-XIV передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання та невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Частинами 1 та 2 ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Частиною 1 ст.300 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

На підставі п.1 ч.1 ст.22 Закону №606-XIV, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративне правопорушення, можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох місяців.

У статті 291 КУпАП зазначено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (опротестування) цієї постанови.

Згідно із вимогами ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Частинами 1, 2, 4 ст.83 Закону №606-XIV визначено, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Аналізуючи наведені приписи, необхідно суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про те, що постанова управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області у справі про адміністративне правопорушення серія, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подана на виконання до відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції у передбачені законом строки.

Крім того, Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. №74/5 визначено, що для усунення невідповідностей виконавчого документа державний виконавець вправі відкласти проведення виконавчих дій.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що постанова від 16.11.2012р. серії ВП №35352319 відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо виконання постанови управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 з мотивів незазначення дати набрання чинності та строку пред'явлення виконавчого документа до виконання суперечить вимогам чинного законодавства, є необґрунтованою, протиправною та підлягає скасуванню, оскільки дата набрання нею чинності та строк пред'явлення до виконання визначенні законодавством.

Таким чином, протиправною є постанова начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції від 29.12.2012р. щодо висновку про правомірність постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, прийнятої 16.11.2012р. відділом державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із вимогами ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст.9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, у випадках неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06.02.2013р. у справі №803/89/13-а за позовом управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області до відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанов, - задоволити.

2. Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06.02.2013р. у справі №803/89/13-а, - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги позивача задоволити.

3. Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Пироги С.С. при винесенні постанови від 16.11.2012р. про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови про адміністративне правопорушення управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області від 27.09.2012р. про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, та дії начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Велимчаниці І.І. при винесенні постанови про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця від 29.12.2012р.

4. Визнати протиправними та скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Пироги С.С. від 16.11.2012р. про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови про адміністративне правопорушення управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області від 27.09.2012р. про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, та постанову начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Велимчаниці І.І. про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця від 29.12.2012р.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга