Справа № 2а-1095/09/0870
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2009-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2009 р. справа №2а-1095/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О. при секретарі Єгоровій О.Ю. за участю представника позивача Мастерова О.В., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Запорізької області

до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2

про припинення державної реєстрації фізичної особи -підприємця

ВСТАНОВИВ:

Бердянська об'єднана державна податкова інспекція Запорізької області звернулася до адміністративного суду з адміністративним позовом про припинення підприємницької діяльності Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що відповідач з 2008 року не подає органам державної податкової служби декларації про доходи підприємця, та з 2004 року декларації по податку на додану вартість що за приписами ст. 46 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців»є підставою для припинення підприємницької діяльності.

Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, причини неприбуття не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав.

Розглянувши та дослідивши матеріли справи, заслухавши представника ДПІ, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні на підставі письмових доказів та пояснень позивача, ОСОБА_2 зареєстрований як підприємець за місцем проживання АДРЕСА_2, про що 04.04.2003 р. зроблено відповідний запис № 02140805ф00 60348 про державну реєстрацію виконавчим комітетом Бердянської міської ради, та видане Свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності.

За інформацією адресного бюро м. Бердянська від 03.12.2008р., ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2.

Довідкою Державного реєстратора від 19.11.2008р. підтверджено, що ОСОБА_2 зареєстрований як підприємець за місцем проживання АДРЕСА_2.

За даними Акту державної податкової інспекції від 27.10.2008 року № 1088//1710, суб'єкт підприємницької діяльності - ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає, за даними ДПІ остання звітність подавалась відповідачем за 2007 року, заборгованості по податковим платежам перед бюджетом не має.

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Господарського кодексу України, «усі суб'єкти господарювання зобов'язані здійснювати первинний (оперативний) та бухгалтерський облік результатів своєї роботи, складати статистичну інформацію, а також надавати відповідно до вимог закону фінансову звітність та статистичну інформацію щодо своєї господарської діяльності, інші дані, визначені законом».

Зазначений обов'язок суб'єктів підприємництва кореспондується з вимогами ч. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, якою встановлено, що «громадянин-підприємець зобов'язаний: вести облік результатів своєї підприємницької діяльності відповідно до вимог законодавства, своєчасно надавати податковим органам декларації про доходи, інші необхідні відомості для нарахування податків та інших обов'язкових платежів, сплачувати податки та інші обов'язкові платежі в порядку і в розмірах, встановлених законом».

Умови припинення підприємницької діяльності передбачені ст.51 Господарського кодексу України, відповідно до якої, «підприємницька діяльність припиняється, зокрема, на підставі рішення суду у випадках, передбачених Господарським кодексом та іншими законами». Статтею 59 зазначеного закону передбачено, що «суб'єкт господарювання ліквідується у разі скасування його державної реєстрації у випадках, передбачених законом».

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців, зокрема, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою регулюються спеціальним нормативно-правовим актом, а саме Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Частиною 2 ст. 46 зазначеного Закону, встановлені підстави для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, якими, зокрема, є «неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.»

Як встановлено судом, відповідач -Приватний підприємець ОСОБА_3 більше року не подає до податкових органів податкових декларацій, що є підставою для припинення підприємницької діяльності у судовому порядку.

Право звернення державної податкової інспекції до суду з позовною заявою про скасування (припинення) державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності передбачено п. 17 ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», отже позивачем не було порушено визначеної законодавством компетенції щодо захисту порушених прав Держави.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги Державної податкової інспекції щодо припинення підприємницької діяльності законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, ст.ст.51, 59 ГК України, ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців»суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

.

Припинити державну реєстрацію фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 Ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Після набрання постановою законної сили його копію направити Державному реєстратору Бердянської міської ради Запорізької області.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанову виготовлено у повному обсязі 02.04.2009р.

Суддя Л.О.Нестеренко