Справа № 2а-2273/10/0770
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2015 рокум. Ужгород№ 2а-2273/10/0770

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Скраль Т.В.

при секретарі - Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1 - в судове засідання не з"явився ,

відповідача: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області - представник Щадей С.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу -

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2010 року, позивач - ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказів ГУ МВС України в Закарпатській області про звільнення, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

15 листопада 2010 року, Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виноградівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказів Виноградівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яка знаходилась на розгляді у Виноградівському районному суді Закарпатської області.

22 грудня 2014 року, Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду поновлено провадження у даній справі.

26 січня 2015 року, позивач своєю заявою уточнив позовні вимоги, ( а.с. 128).

За остаточними позовними вимогами позивач просить:

1. Визнати протиправним і скасувати Наказ начальника Головного управління МВС України в Закарпатській області № 200 від 17.04.2010 року "Про звільнення з органів внутрішніх справ дільничного інспектора міліції СДІМ Виноградівського РВ ГУМВС ОСОБА_1 за ст. 64 "є" ( за порушення дисципліни) Положення про проходження служби" та наказ начальника Головного управління МВС України в Закарпатській області за № 158 о/о від 19.04.2010 року "Про звільнення ОСОБА_1 дільничного інспектора сектору дільничних інспекторів Виноградівського районного відділу ГУМВС України в Закарпатській області з 19.04.2010 року за п. 64 "є" ( за порушення дисципліни) у запас Збройних сил України.

2. Зобов'язати відповідача - Головне управління МВС України в Закарпатській області поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора сектору дільничного інспектора сектору дільничних інспекторів Виноградівського районного відділу ГУМВС України.

3. Зобов'язати відповідача - Головне управління МВС України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 17.04.2010 року в розмірі середньомісячної заробітної плати терміном за один рік.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що наказом УМВС України в Закарпатській області від 17.04.2010 року №200 "Про звільнення з органів внутрішніх справ дільничного інспектора міліції СДІМ Виноградівського РВ УМВС ОСОБА_1" позивача звільнено з органів внутрішніх справ. Підставою для звільнення позивача слугували систематичні грубі порушення ним вимог ст. 7 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" щодо неухильного дотримання законодавства України, Присяги працівника органів внутрішніх справ, щодо вчинення неправомірних дій, які проявилися у грубому порушення громадського порядку та заподіянні тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів гр. ОСОБА_4, що призвело до порушення кримінальної справи, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Виноградівського РВ ГУМВС України Закарпатській області лейтенанта міліції ОСОБА_1, згідно п.8 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, із органів внутрішніх справ звільнити за ст.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби». Також, позивач оскаржує наказ УМВС України в Закарпатській області № 158о/с "По особовому складу ", яким його було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» Положення (за порушення дисципліни). Позивач не погоджується із зазначеними підставами його звільнення з органів внутрішніх справ, а оскаржувані накази вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню оскільки порушення кримінальної справи не є законною підставою для звільнення з органів внутрішніх справ, так як по даній справі станом на 17.04.2010 року не було вироку або постанови суду, якими його визнано винним у вчиненні злочину і дані рішення суду набрали б законної сили. Службове розслідування працівниками кадрового апарату проведено з порушенням вимог ст.ст.14,18 Закону, Крім того 17.04.2010 року - його було звільнено з органів внутрішніх справ в період тимчасової непрацездатності і знаходження на стаціонарному лікуванні у Виноградівській ЦРЛ, що підтверджено листком непрацездатності серії АВА №075452 від 17.04.2010 року. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати вищевказані накази.

09 вересня 2010 року, позивач звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом до Виноградівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказів Виноградівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

16 жовтня 2014 року Львівським апеляційним адміністративним судом апеляційна скарга Виноградівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області - задоволена частково.

Постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2010 року в справі № 2а-439/10 - скасовано.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказів залишено без розгляду в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу в. о. начальника Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області № 240 від 07 серпня 2009 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного інспектора СДІМ Виноградівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області лейтенанта міліції ОСОБА_1.".

В решті позовних вимог адміністративний позов ОСОБА_1 до Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказів - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області № 108 від 03 квітня 2009 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного інспектора СДІМ Виноградівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області лейтенанта міліції ОСОБА_1". Визнано протиправним та скасовано п. 3 наказу начальника Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області № 182 від 30 червня 2009 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Виноградівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області".

В задоволенні позовної вимоги про зобов'язання начальника Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області оголосити рішення про скасування наказів, яке набрало законної сили, на загальних зборах всього особового складу Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в присутності позивача - відмовлено.

02.03.2015 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду за вх.№2238 від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в судовому засіданні заперечила проти позову. Зокрема пояснила суду, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на обставини які викладені у письмових запереченнях проти позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Предметом оскарження у даній справі є накази: наказ № 200 від 17.04.2010 року "Про звільнення з органів внутрішніх справ дільничного інспектора міліції СДІМ Виноградівського РВ ГУМВС ОСОБА_1 за ст. 64 "є" ( за порушення дисципліни) Положення про проходження служби" та наказ № 158 о/о від 19.04.2010 року "Про звільнення ОСОБА_1 дільничного інспектора сектору дільничних інспекторів Виноградівського районного відділу ГУМВС України в Закарпатській області з 19.04.2010 року за п. 64 "є" ( за порушення дисципліни) у запас Збройних сил України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, перебував на службі в органах внутрішніх справ України з 15.08.2003 року по 19.04.2010 року.

ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ працював з серпня 2003 року. Службу розпочав курсантом Львівського державного університету внутрішніх справ, після закінчення якого продовжив службу дільничним інспектором міліції відділення дільничних інспекторів міліції Виноградівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області. З грудня 2008 року у зв'язку з реорганізацією штатів перепризначений дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Виноградівського РВ УМВС де пропрацював до звільнення.

Щодо позовних вимог в частині оскарження Наказу № 200 від 17.04.2010 року, судом встановлено наступне.

Стаття 18 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» визначає, що особа рядового або начальницького складу вважається такою, яка не має дисциплінарного стягнення, якщо її заохочено шляхом дострокового зняття дисциплінарного стягнення, нагороджено державною нагородою чи відзнакою Президента України або минув рік з дня накладення дисциплінарного стягнення.

Як встановлено судом, на час винесення оскаржуваного Наказу № 200 від 17 квітня 2010 року - позивач мав два діючі дисциплінарні стягнення за якими 03 червня 2009 року - сувора догана, та наказ № 240 від 07.08.2009 року - попереджено про неповну посадову відповідність.

Суд відмічає, що у змісті оскаржуваного наказу № 200 зазначено Наказ № 108 від 03.04.2009 року, однак із врахуванням вимог ст.. 18 вищевказаного Закону, відповідач не мав права зазначати такий як підставу звільнення, оскільки з дня накладення дисциплінарного стягнення минув рік.

Як суд вже зазначав, що 16 жовтня 2014 року Львівський апеляційний адміністративний суд скасував накази відносно ОСОБА_1: наказ № 108 від 03 квітня 2009 року - догана та наказ № 182 від 30 червня 2009 року - сувора догана ( а..с.43).

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Цією статтею також визначено, що Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджується Верховною Радою України.

Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ затверджене постановою КМ України від 29.07.1991 року № 114 (далі - Положення), яке визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки.

З наведених вище правових норм вбачається, що основними нормативно-правовими актами, які регулюють відносини зі звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ є Конституція України, Закон України "Про міліцію", Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та ряд інших підзаконних актів.

Суд враховує те, що відносини, пов'язані із звільненням зі служби працівників ОВС, врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин та коли можливість такого застосування передбачена у спеціальному законі.

Відповідно до пункту 23 Положення особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, який затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV (далі - Статут), визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Під дисциплінарним проступком розуміється - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Статуту).

Відповідно до ст. 5 Статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі статтею 7 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України" службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку (частина перша). У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові (частина друга).

Відповідно до цього, працівник органів внутрішніх справ під час виконання службових обов'язків повинен дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників та штатного порядку, захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави, дотримуватися норм професійної та службової етики, не допускати зі свого боку вчинків, що дискредитують звання працівника міліції.

Статтею 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затв. Постановою КМ № 114 від 29 липня 1991 року (у редакції станом на 09 липня 2008 року) визначено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): є) за порушення дисципліни.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено види дисциплінарних стягнень, які можуть накладатися на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, зокрема звільнення з органів внутрішніх справ.

Частиною 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Звільненню позивача передувало службове розслідування відносно дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Виноградівського районного відділу ГУУМВС України в Закарпатській області ОСОБА_1

Згідно матеріалів службового розслідування встановлено, що у жовтні 2009 року до 6-го відділу внутрішньої безпеки (у Закарпатській області) СВБ ГУБОЗ МВС України надійшла інформація про те, що 11.09.2009 в м. Виноградів по вулиці Миру працівник міліції ОСОБА_1 спровокував бійку, внаслідок якої було нанесено тілесні ушкодження мешканцю с. Олешник, Виноградівського району громадянину ОСОБА_4.

У ході проведення працівниками ВВБ у Закарпатській області службового розслідування опитано громадянина ОСОБА_4, який повідомив, що 11.09.2009 близько 20:30 години в м. Виноградові по вулиці Миру до нього підійшов працівник міліції ОСОБА_1 і, перебуваючи в нетверезому стані, безпричинно наніс йому тілесні ушкодження, внаслідок яких він того ж дня був госпіталізований до Виноградівської ЦРЛ з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма.

У відповідності до акту судово-медичного обстеження громадянина ОСОБА_4, за №318 від 18.09.2009 проведеного експертом Виноградівської районної судово-медичної експертизи встановлено, що йому нанесено легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Враховуючи, що в діях ОСОБА_1, вбачалися ознаки складу злочину 24.11.2009 матеріали службового розслідування було надіслано до прокуратури Виноградівського району для прийняття рішення в порядку ст. 97 КПК України.

02.04.2010 прокуратурою Виноградівського району відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст.296 КК України. Проводиться досудове слідство, що послужило приводом для службового розслідування за фактом порушення кримінальної справи відносно позивача ( а.с.133). Службове розслідування розпочато 14 квітня 2010 року - закінчено 16 квітня 2010 року.

За висновком службового розслідування, із врахуванням раніше накладених дисциплінарних стягнень та із врахуванням того, що зазначена подія сталася внаслідок низьких моральних та ділових якостей ОСОБА_1, ігнорування ним вимог Присяги, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Закону України «Про міліцію», етичного кодексу працівника ОВС, що проявилося у грубому порушенні громадського порядку та заподіянні тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_4, рекомендовано ОСОБА_1 звільнити з органів внутрішніх справ за ст. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби (а.с.149-151) .

16.04.2014 року, начальником ГУ МВС України в Закарпатській області було затверджено висновок службового розслідування відносно дільничного інспектора міліції Виноградівського РВ ГУ МВС ОСОБА_1

17.04.2010 року наказом Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області № 200 " Про звільнення з органів внутрішніх справ дільничного інспектора міліції СДІМ Виноградівського РВ ГУМВС ОСОБА_1." за систематичні грубі порушення вимог ст. 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» щодо неухильного дотримання законодавства України, Присяги працівника органів внутрішніх справ, вчинення неправомірних дій, які проявилися у грубому порушенні громадського порядку та заподіянні тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів гр.ОСОБА_4, що призвело до порушення кримінальної справи, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Виноградівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області лейтенанта міліції ОСОБА_1, згідно п.8 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, із органів внутрішніх справ звільнити за ст. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби (а.с.171-172).

19 квітня 2010 року, Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області №158 о/с "По особовому складу" відповідно до підпункту "є" (за порушення дисципліни) пункту 64 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-257623), дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Виноградівського районного відділу ГУМВС України в Закарпатській області, з 19 квітня 2010 року.

Підставою для його прийняття цього наказу, слугував наказ від 17.04.2010р.. №200 (а.с.170).

В судовому засіданні не підтвердилася обставина зазначена в оскаржуваному наказі № 200 від 17.04.2010 та висновку від 16.04.2010 року, що стосується того, що 16.04.2010 ОСОБА_1 проігнорував вказівку працівників кадрового апарату ГУМВС в області з'явитися до УКЗ ГУМВС на 15.00 годину, що в котре вказує на небажання останнього дотримуватися службової дисципліни та виконувати вимоги Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

У процесі судового розгляду, судом з метою повного з'ясування обставин справи, витребувано постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.10.2010 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст.296 ч.1 КК України - закрито. Звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за злочин передбачений ст.296 ч.1 КК України у зв'язку з примиренням підсудного з потерпілим.

У вказаній постанові Виноградівського районного суду Закарпатської області, яка набрала законної сили, зазначено, що під час розгляду справи підсудний заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв'язку із примиренням і з потерпілим ОСОБА_4, та закриття кримінальної справи на підставі ст.46 КК України та ст.8 КПК ( із нереабілітуючих підстав).

За приписами статті 21 Закону України "Про міліцію", (в редакції станом на 11.06.2009 року), звільнення працівника міліції зі служби у зв'язку з обвинуваченням у вчиненні злочину допускається тільки після набуття звинувачувальним вироком законної сили.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що порушення кримінальної справи не є законною підставою для звільнення з органів внутрішніх справ, так як по даній справі станом на 17.04.2010 року не було вироку або постанови суду якими б його було визнано винним у вчиненні злочину і дане рішення суду набрало б законної сили, оскільки ця обставина не свідчить про відсутність ознак дисциплінарного проступку (невиконання чи неналежне виконання позивачем службової дисципліни) в його діях, що є порушенням службової дисципліни.

Суд наголошує на тій обставині, що позивача звільнили за систематичне грубе порушення дисципліни, а не у зв'язку із вчиненням кримінального правопорушення, обов'язковою умовою при звільнення якого є обвинувальний вирок суду.

Крім того, суд зазначає, що на осіб рядового і начальницького складу за вчинення порушень службової дисципліни, наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади видається з дотриманням строків, передбачених ст. 16 Статуту, у тому числі й щодо осіб, які тимчасово непрацездатні. Подальше виконання такого наказу відповідно до ст. 18 Статуту здійснюється після прибуття їх до місця проходження служби. Таким чином, оскільки згідно листків непрацездатності, позивач перебував на лікарняному з 17.04.2010 року та з 30.04.2010 року (а.с. 160), та з 05.05.2010 по 21.05.2010 р. виконання наказу (звільнення позивача) відбулось 21.05.2010 року, тобто після виходу позивача на роботу, що узгоджується з нормами чинного законодавства.

Дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби. Така позиція суду закріплена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України ( постанова від 08 жовтня 2013 року).

Відповідно до Присяги працівника органів внутрішніх справ, текст якої затверджений постановою КМ України № 382 від 28.12.1991 року, обов'язком працівника міліції є дотримання, зокрема, Конституції та законів України, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником.

Згідно з Етичним кодексом працівників органів внутрішніх справ України, схваленого колегією МВС України 5 жовтня 2000 року, працівники органів внутрішніх справ у службових та позаслужбових стосунках з людьми, в особистій поведінці повинні бути зразком чесності, чемності, тактовності, зовнішньої охайності і внутрішньої дисциплінованості, культури спілкування, і зокрема мови.

Відповідно до цього, суд дійшов висновку, що наведені вище дії позивача є такими, що суперечать нормативним актам, дотримуватись яких він був зобов'язаний під час проходження служби, такі дії дискредитують звання працівника органів внутрішніх справ та органів ОВС, є несумісними із перебуванням на службі в цих органах.

Статтею 5 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" передбачено можливість притягнення особи рядового і начальницького складу поряд із адміністративною, кримінальною чи матеріальною відповідальністю, також і до дисциплінарної відповідальності.

У процесі судового розгляду зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що позивач порушив службову дисципліну.

Висновок суду у даній справі ґрунтується на тих заходах дисциплінарного стягнення, які були застосовані до позивача на час винесення оскаржуваного наказу ( наказ № 240 від 07.08.2009 року) і не втратили юридичної сили за давністю; врахувавши висновок службового розслідування, який проведений відповідачем у межах та у спосіб визначений законом та був підставою для винесення оскаржуваного наказу від 16 квітня 2010 року; зважаючи на скасовані судом дисциплінарні стягнення відносно позивача ОСОБА_1 та із врахуванням обставин, які не підтверджені належними та допустимими доказами відповідачем перед судом, з аналізу правових норм та обставин справи, суд приходить до висновку, що такі не вплинули на правильність оскаржуваного наказу № 200 від 17 квітня 2010 року.

Слід відмітити, що Відповідачем під час визначення виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення враховано те, що згідно особової справи ОСОБА_1, наказом від 07.08.2009 року № 240 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність за неналежне та безвідповідальне ставлення до своїх функціональних обов'язків ( а.с.45)

При цьому, застосований відповідачем до позивача вид дисциплінарного стягнення, із врахуванням грубого порушення дисципілни, повністю відповідає характеру та ступеню тяжкості вчинених позивачем правопорушень, що узгоджується з вимогами ст. 14 Дисциплінарного статуту.

Оскільки в задоволенні позовним вимог щодо визнання протиправним та скасування Наказу № 200 від 17 квітня 2010 року судом відмовлено, а інші вимоги позивача є похідними, то в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому суд бере до уваги положення ч.2 ст. 71 КАС України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що звільнення позивача з органів внутрішніх справ відповідачем здійснено правомірно та з дотримання законодавства, а тому підстав для скасування оскаржуваних наказів та поновлення позивача на службі судом не встановлено.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 128, 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30 березня 2015 року.

СуддяТ.В. Скраль