Справа № 826/2528/15
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

09 квітня 2015 року № 826/2528/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Катющенка В.П., суддів: Амельохіна В.В., Кармазіна О.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до третя особаКиївської міської державної адміністрації, Міністерства соціальної політики України, Київської міської комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, Центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках Департамент соціальної політики Київської міської державної адміністрації
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської державної адміністрації (далі по тексту відповідач 1, КМДА), Міністерства соціальної політики України (далі по тексту відповідач 2, Мінсоцполітики України), у якому просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у видачі довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження у 1986 1990 роках;

2) зобов`язати відповідача 1 скасувати протокол №12 від 11 вересня 2014 року засідання центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках;

3) зобов`язати відповідача 2 розгляд центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках гр. ОСОБА_1 проводити за його участю та його представників щодо встановлення заробітку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що звернувся до відповідача 2 із заявою щодо перегляду відмови регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках щодо встановлення заробітку центральною комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках.

У зв`язку з неотриманням відповіді за результатами розгляду зазначеної заяви, до Управління праці та соціального захисту населення в Голосіївському районі м. Києва уповноваженою особою позивача направлено звернення щодо отримання інформації про розгляд зазначеної заяви.

19 січня 2015 року від Управління праці та соціального захисту населення в Голосіївському районі м. Києва представником позивача отримано копію листа управління від 18 грудня 2014 року №9054, протоколу №12 засідання центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках від 11 вересня 2014 року, листа Управління праці та соціального захисту населення в Голосіївському районі м. Києва від 06 жовтня 2014 року №6377 та витягу з протоколу засідання Київської міської комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках №4 від 23 липня 2013 року.

Не погоджуючись з рішеннями відповідачів щодо відмови у видачі довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження в 1986 1990 роках, ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у попередньому судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2015 року за наслідками проведення підготовчого провадження до участі у справі залучено в якості відповідачів Центральну комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках та Київську міську комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідачів залучено Департамент соціальної політики Київської міської державної адміністрації та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову з викладених у ньому підстав.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи у судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав відзив на позов, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 19 березня 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні та зобов`язав представника позивача подати додаткові документи.

25 березня 2015 року та 08 квітня 2015 року представниками позивача та третьої особи через канцелярію суду подані додаткові документи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20 березня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Київської міської комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках із заявою про видачу довідки про заробіток за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 30 квітня 1986 року по 01 травня 1986 року, з 06 по 07 травня 1986 року та 01 червня 1986 року.

За результатами розгляду документів, доданих до зазначеної заяви, Київська міська комісія з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках 19 квітня 2013 року прийняла рішення про видачу ОСОБА_1 довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження за 30 квітня 1986 року, яке викладено у протоколі №3.

18 липня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до директора Департаменту соціальної політики із заявою про перегляд його справи на комісії та видачу довідки про роботу в зоні відчуження за 01 травня 1986 року.

За результатами розгляду зазначеного звернення рішенням Київської міської комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках від 23 липня 2013 року, викладеним у протоколі №4, позивачу у видачі довідки про заробітну плату, одержану за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження за 01 травня 1986 року відмовлено.

Не погоджуючись з відповідним рішенням, 23 липня 2013 року позивач подав заяву з проханням направити його документи на спірну комісію Міністерства соціальної політики.

Після перегляду документів на засіданні Центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках 11 вересня 2014 року остання прийняла рішення про підтвердження рішення регіональної комісії щодо відмови у видачі довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження в 1986 1990 роках, яке викладено у протоколі №12.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює питання розгляду письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках є постанова Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 року №886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках», якою затверджено Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках (далі по тексту Типове положення про комісії).

Пунктом 1 названого Типового положення про комісії закріплено, що розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики (далі - центральна комісія) і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації (далі - регіональна комісія) за поданням райдержадміністрацій.

Центральна і регіональна комісії є допоміжними органами і у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства та цим Типовим положенням.

Під час прийняття рішення про достатність підстав для видачі працівнику довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, центральна і регіональна комісії керуються законодавчими, іншими нормативно-правовими актами та документами СРСР та УРСР, що діяли на дату їх складення.

Пунктами 5 та 6 Типового положення про комісії визначено, що засідання центральної і регіональної комісії проводиться не менш як один раз на місяць.

Рішення центральної і регіональної комісії є правоможним, якщо у засіданні бере участь не менш як дві третини її складу. Передача повноважень членами центральної і регіональної комісії іншим особам не допускається.

Рішення приймається центральною і регіональною комісією, якщо за нього проголосувала більшість присутніх на її засіданні членів комісії.

Відповідно до пункту 8 Типового положення про комісії регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.

До заяви додаються копії:

- перереєстрованого посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та вкладки до посвідчення (з пред`явленням оригіналів);

- архівної довідки про відсутність документів щодо оплати праці за ліквідованим підприємством, установою, організацією;

- особового рахунка, розрахунково-платіжної відомості, табуляграми з планом рахунків (розшифрованими кодами) або довідки підприємства про фактично виплачену у 1986 - 1990 роках заробітну плату в зоні відчуження, у тому числі за її складовими, із зазначенням суми та дати виплати (за наявності);

- довідки про періоди несення служби (виконання робіт), виданої військовою частиною (підприємством) або Галузевим державним архівом Міноборони, довідки Галузевого державного архіву СБУ, довідки інших архівних установ та архівів територіальних органів центральних органів виконавчої влади, Міністерства оборони Російської Федерації, витягу із журналу обліку виїздів у зону відчуження, в яких зазначаються дні виїзду на об`єкти (в населені пункти) зони відчуження;

- документа, що підтверджує факт виконання робіт у зонах небезпеки зони відчуження, на об`єктах, місцевостях (населених пунктах) у 1986 - 1990 роках, визначених рішеннями Урядової комісії з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (за наявності);

- колективного договору або положення про оплату праці, що були чинними на підприємстві, в установі чи організації у відповідний період, інших документів про умови та режим роботи підприємства та заявника (із зазначенням змін, підсумованого обліку робочого часу та облікового періоду - місяць, квартал тощо), наказів по підприємству, інших документів заявника; табеля обліку робочого часу заявника в зоні відчуження або шляхового листа (за наявності), що засвідчені печаткою підприємства, у складі якого виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якому зазначено час, фактично відпрацьований у зоні відчуження заявником.

Пунктом 9 Типового положення про комісії передбачено, що за результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату. За бажанням заявника його може бути запрошено на засідання регіональної комісії.

Рішення регіональної комісії оформляється протоколом, який підписується її головою та присутніми на засіданні членами.

Форма довідки про заробітну плату встановлюється Мінсоцполітики.

Довідка про заробітну плату видається протягом п`яти робочих днів після підписання протоколу засідання регіональної комісії органом, яким вона утворена, завіряється печаткою цього органу і є підставою для розгляду органами Пенсійного фонду України питання проведення перерахунку пенсії.

Тим часом, пунктом 11 Типового положення про комісії також закріплено, що у разі відсутності підстав для видачі довідки про заробітну плату копія рішення регіональної комісії у тижневий строк надсилається заявникові із зазначенням причин відмови.

Згідно з пунктами 12 та 13 названого Положення у разі незгоди з рішенням регіональної комісії заявник може подати такій комісії заяву із запереченням щодо прийнятого рішення з вимогою передати документи на розгляд центральній комісії.

Регіональна комісія у триденний строк подає заяву разом з документами заявника центральній комісії для розгляду та прийняття рішення.

Відповідно до пункту 14 Типового положення про комісії Центральна комісія розглядає звернення регіональної комісії щодо незгоди заявника з її рішенням.

Згідно з пунктами 15 та 16 згаданого Типового положення за наявності підстав для задоволення заяви центральна комісія приймає рішення про видачу довідки про заробітну плату і повідомляє про це протягом трьох робочих днів регіональну комісію.

У разі прийняття центральною комісією рішення, яке збігається з рішенням регіональної комісії, подальший розгляд документів щодо видачі довідки про заробітну плату не здійснюється. Копія такого рішення у тижневий строк надсилається заявникові.

Після прийняття рішення центральна комісія у тижневий строк повертає документи заявника на зберігання регіональній комісії.

Пунктом 17 Типового положення про комісії також закріплено, що заявник у разі незгоди з прийнятим центральною комісією рішенням має право оскаржити рішення комісії до суду.

Як встановлено судом, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 року №886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках» розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06 листопада 2012 року №1958 утворено Київську міську комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках (далі - Комісія) та затверджено її посадовий склад.

У відповідності до приписів Типового положення про комісії Київською міською комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках за результатами розгляду заяви позивача про видачу йому довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках за період з 30 квітня по 01 травня 1986 року, з 06 по 07 травня 1986 року та 01 червня 1986 року, яка була подана 20 березня 2013 року, 19 квітня 2013 року було прийнято рішення про видачу такої довідки лише за 30 квітня 1986 року.

Зазначене рішення регіональної комісії позивач у визначеному законодавством порядку не оскаржував та на момент розгляду справи таке рішення є чинним.

Натомість, 18 липня 2013 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд його справи та видачу довідки про роботу в зоні відчуження за 01 травня 1986 року.

За результатами повторного розгляду справи позивача Київська міська комісія з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках дійшла аналогічного висновку про відмову у видачі відповідної довідки за 01 травня 1986 року, який виклала у протоколі від 23 липня 2013 року №4.

Після перегляду зазначеного рішення регіональної комісії Центральною комісією 11 вересня 2014 року було прийнято рішення про його підтвердження, яке оформлене протоколом №12.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про дотримання суб`єктами владних повноважень - Київською міською комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках та Центральною комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках під час прийняття рішень за результатами розгляду заяви позивача про перегляд його справи та видачу довідки про роботу в зоні відчуження за 01 травня 1986 року наведених вище вимог чинного законодавства.

Посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на ту обставину, що його заяву Київською міською комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках було розглянуто за його відсутності, суд до уваги не приймає, оскільки Типовим положенням про комісії в пункті 9 закріплена саме можливість заявника бути запрошеним на засідання комісії у разі його бажання. Отже наведеною правовою нормою відповідній комісії надано право запросити заявника, а не покладено обов`язок щодо його виклику.

Крім того, у заяві від 18 липня 2013 року позивач просив повідомити йому про дату засідання комісії та не просив запросити його на засідання комісії.

Також безпідставними є посилання позивача у позовній заяві та його представника у судовому засіданні на порушення Центральною комісією його права бути присутнім на засіданні даної комісії, позаяк у заяві ОСОБА_1 від 23 липня 2013 року про направлення його документів на спірну комісію Міністерства взагалі не висловлено інформації про бажання позивача взяти участь у засіданні комісії.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Судові витрати відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України присудженню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя В.П. Катющенко

Судді В.В. Амельохін

О.А. Кармазін