Справа № 826/15014/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Ключкович В.Ю.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Ріелті Груп" до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Ріелті Груп" (далі по тексту - ТОВ "Регіон Ріелті Груп") звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 12.06.2014 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 12.06.2014 року №.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, службовими особами ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено камеральну (електронну) перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Регіон Ріелті Груп» за січень, березень 2014 року, у зв'язку з чим складено акт від 20.05.2014 №216/26-53-22-04-21 (далі - акт перевірки).

За результатами вищезазначеної перевірки відповідачем зроблено висновок про заниження ТОВ «Регіон Ріелті Груп» суми податкових зобов'язань за січень 2014 року на суму 25 753,00 грн. та завищення від'ємного значення з ПДВ за березень 2014 року на суму 12 877,00 грн., заявлених у податкових деклараціях, та відповідальність платника, передбачену п. 123.1 ст. 123 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України.

На підставі викладеного вище, ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.06.2014 №, яким ТОВ «Регіон Ріелті Груп» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 25 753,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 12 877,00 грн.

Водночас, у ході розгляду справи встановлено, що відповідно до змісту акта перевірки контролюючим органом вказано, що у р. 12.4 податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2014 року «Послуги отримані від нерезидента, місце постачання яких знаходиться на митній території України» значення рядків податкової декларації складає 38 630,00 грн., значення згідно з порядком заповнення - 12 877,00 грн., сума відхилення - 25 753,00 грн.; у р. 12.4 податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2014 року «Послуги отримані від нерезидента, місце постачання яких знаходиться на митній території України» значення рядків податкової декларації складає 12 877,00 грн., значення згідно з порядком заповнення - 0 грн., сума відхилення - 12 877,00 грн.

При цьому, під час судового розгляду справи представником відповідача наголошено, що податковий кредит, сформований позивачем на підставі податкових накладних від 31.10.2013 №92 на суму ПДВ 12 876 грн., від 30.11.2013 №89 на суму ПДВ 12 876,67 грн., був задекларований позивачем не в наступних періодах визначення податкових зобов'язань в листопаді - грудні 2013 року, а в січні 2014 року. Податкове зобов'язання по податковій накладній від 28.02.2014 №109 на суму ПДВ 12 876,67 грн. було задеклароване ТОВ «Регіон Ріелті Груп» в податковій декларації з ПДВ за лютий 2014 року, але помилково включено до рядка 7 декларації.

Водночас, позивачем до ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було подано уточнюючий розрахунок з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2014 року (реєстраційний номер від 20.05.2014), яким зменшено значення рядка 1 «Операції на митній території України, що оподатковується за основною ставкою, крім імпорту товарів» та збільшено значення рядка 7 «Послуги отримані від нерезидента, місце постачання яких визначено на митній території України» на 12 876,67 грн., що не заперечувалося сторонами під час судового розгляду справи.

Задовольняючи даний позов суд першої інстанції виходив з необґрунтованості висновків ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про необхідність збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 12.06.2014 №, а відтак останнє є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам цієї справи, колегія суддів погоджується з викладеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що податковим органом під час прийняття оспорюваного податкового-рішення від 12.06.2014 № безпідставно не було взято до уваги поданий позивачем до ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві уточнюючий розрахунок з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2014 року (реєстраційний номер від 20.05.2014), яким зменшено значення рядка 1 «Операції на митній території України, що оподатковується за основною ставкою, крім імпорту товарів» та збільшено значення рядка 7 «Послуги отримані від нерезидента, місце постачання яких визначено на митній території України» на 12 876,67 грн., оскільки цей уточнюючий розрахунок подано до закінчення перевірки та до прийняття оспорюваного рішення.

Водночас, порядок формування податкового кредиту визначено, зокрема, приписами статті 198 ПК України.

Так за загальним правилом, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Згідно з абз. 3 п. 198.6 ст. 198 ПК України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що платник податку не позбавлений права на включення суми податку на додану вартість до податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Оскільки спірні суми податкового кредиту з ПДВ сформовано на підставі податкових накладних від 31.10.2013 №92 на суму ПДВ 12 876,67 грн., від 30.11.2013 №89 на суму ПДВ 12 876,67 грн. та від 28.02.2014 №109 на суму ПДВ 12 876,67 грн., колегія суддів приходить до висновку, що позивач правомірно здійснив декларування цих сум податкового кредиту у межах 365-денного строку з дати складання податкових накладних.

Таким чином, з урахуванням виправлення ТОВ «Регіон Ріелті Груп» самостійно виявлених помилок за лютий 2014 року (згідно з уточнюючим розрахунком за реєстраційним номером від 20.05.2014), а також того факту, що станом на момент декларування сум податкового кредиту на підставі вищезазначених податкових накладних ще не минув 365-денний строк з дати складання податкових накладних від 31.10.2013 №92, від 30.11.2013 №89 та від 28.02.2014 №109, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо необґрунтованості висновку податкового органу про заниження ТОВ «Регіон Ріелті Груп» суми податкових зобов'язань за січень 2014 року на суму 25 753,00 грн. та завищення від'ємного значення з ПДВ за березень 2014 року на суму 12 877,00 грн. та протиправності прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення від 12.06.2014 №.

При цьому, колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на безпідставність посилання податкового органу на норми ПК України, які встановлюють дату виникнення права платника податку на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту, оскільки у цьому випадку йдеться про право на включення (відображення у податковій звітності) відповідних сум податку до податкового кредиту, яке зберігається за платником протягом 365 днів з дати складання податкової накладної.

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги колегія суддів знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.