Справа № 802/267/15-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 березня 2015 р. Справа № 802/267/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Яремчука К.О.,

за участі секретаря судового засідання Крисько І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача 3 Островерха Р.В.,

у відсутність відповідачів 1 та 2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: головного державного податкового інспектора сектору оподаткування юридичних осіб Ладижинського відділення Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Керейник Г.Т. (відповідач 1), заступника начальника Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Короля В.Я. (відповідач 2), Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції (відповідач 3)

про: визнання незаконними та скасування акта перевірки та податкового повідомлення-рішення, визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до головного державного податкового інспектора сектору оподаткування юридичних осіб Ладижинського відділення Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Керейник Г.Т., заступника начальника Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Короля В.Я. про визнання незаконними та скасування акта перевірки та податкового повідомлення-рішення, визнання дій незаконними.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що за результатами камеральної перевірки податкової звітності щодо виявлених помилок у податкових деклараціях зі сплати податку за землю Бершадською об'єднаною державною податковою інспекцією виявлено порушення пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкове зобов'язання по орендній платі за земелю.

На підставі виявленого порушення податковим органом 20 січня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з орендної плати за землю у розмірі 20223 гривень 25 копійок.

Не погоджуючись із висновками, що викладені в акті перевірки, а відповідно і з винесеним податковим рішенням, позивач звернувся до суду із вимогами визнати незаконними дії заступника начальника Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Короля В.Я. щодо донарахування грошового зобов'язання в розмірі 20223,25 гривень; визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення №; визнати незаконними дії головного державного податкового інспектора сектору оподаткування юридичних осіб Ладижинського відділення Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Керейник Г.Т. щодо донарахування податкового зобов'язання в розмірі 20223,25 гривень та 25 % штрафної санкції, а також визнати незаконним та скасувати акт камеральної перевірки від 05 січня 2015 року.

Ухвалою суду від 05 березня 2015 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі в якості ще одного відповідача залучено Бершадську об'єднану державну податкову інспекцію.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись при цьому на обставини, що викладені у позовній заяві.

Натомість, представник Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції проти позову заперечував, аргументуючи свої заперечення обґрунтованістю висновків податкового ревізора-інспектора, що проводила перевірку, які знайшли відображення у акті перевірки від 05 січня 2015 року.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши адміністративну справу, суд встановив наступне.

05 січня 2015 року головним державним податковим інспектором сектору оподаткування юридичних осіб Ладижинського відділення Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Керейник Г.Т. проведено камеральну перевірку податкової звітності щодо виявлення помилок у податкових деклараціях зі сплати податку за землю, поданих ОСОБА_1

За наслідками проведеної перевірки складено акт №000001/02-55 від 05 січня 2015 року.

В ході проведеної перевірки виявлено порушення порядку нарахування і сплати орендної плати за землі державної власності за договором оренди землі, укладеного 29 листопада 2011 року між позивачем та Тростянецькою районною державною адміністрацією. Зокрема, позивачем протягом 2012, 2013 та 2014 років сплачувалась орендна плата, виходячи із нормативної грошової оцінки землі, що діяла станом на момент укладання договору оренди землі (тобто станом на 2011 рік). Однак, позивачем не враховано того, що нормативна грошова оцінка землі у 2012, 2013 та 2014 роках змінювалась.

На підставі виявлених порушень Бершадською об'єднаною державною податковою інспекцією 20 січня 2015 року прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати за землю у розмірі 20223 гривень 25 копійок.

Надаючи правову оцінку діям та податковому повідомленню-рішенню, що оскаржуються, суд зважає на таке.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтями 13, 15 та 48 Закону України "Про ренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Однією із істотних умов договору оренди землі між орендодавцем та орендарем є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату .

Із статті 21 Закону України "Про оренду землі" слідує, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Разом із тим, плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

При цьому землекористувачі - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (підпункт 14.1 73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відтак, орендар має обов'язок сплачувати плату за землю у формі орендної плати.

Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Особливості справляння земельного податку визначені статтями 269-289 Податкового кодексу України.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

За приписами пункту 288.4 статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України).

Отже, Податковим кодексом України передбачено нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі незалежно від того розміру, що визначений у договорі оренди землі.

Аналогічні висновки містяться й у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2014 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Сумська фірма "Усе для дому" до державної податкової інспекції у м. Сумах про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення.

Так, судом встановлено, що договором оренди землі, що укладений 29 листопада 2011 року між позивачем та Тростянецькою районною державною адміністрацією, визначено, що орендна плата вноситься у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі.

Відтак, у разі зміни нормативної грошової оцінки землі у відповідному році змінюється й розмір орендної плати за такий період.

З листа відділу Держземагентства у Тростянецькому районі вих. №11-28-0.3-918/2-15 від 16 лютого 2015 року випливає, що нормативна грошова оцінка землі, що орендується позивачем, у 2012, 2013 та 2014 роках змінилася на відміну від 2011 року, та становила 563324,80 гривень.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що податковим органом обгрунтовано донараховано позивачу недоплачену частину орендної плати за землю за 2012, 2013 та 2014 роки.

Відтак, позовні вимоги щодо визнання незаконними дій заступника начальника Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Короля В.Я. щодо донарахування грошового зобов'язання в розмірі 20223,25 гривень та скасування податкового повідомлення-рішення № є необгрнутованими та не підлягають задоволенню.

Безпідставною є й вимога позивача щодо визнання незаконними дій головного державного податкового інспектора сектору оподаткування юридичних осіб Ладижинського відділення Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Керейник Г.Т. щодо донарахування податкового зобов'язання в розмірі 20223,25 гривень та 25 % штрафної санкції, адже цією посадовою особою не здійснювалися дії по донарахуванню позивачу податкового зобов'язання в розмірі 20223,25 гривень та штрафних санкцій.

Також не підлягає задоволенню вимога щодо визнання незаконним та скасування акта перевірки №000001/02-05 від 05 січня 2015 року, оскільки акт камеральної перевірки не є тим рішенням суб'єкта владних повноважень, що може бути оскарженим в судовому порядку, а відображає лише встановлені в ході перевірки обставини.

За наведених обставин в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

З урахуванням положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович