Справа № 751/12912/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради до Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови,-.

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова із адміністративним позовом до Головного управління юстиції у Чернігівській області, в якому просив скасувати постанову державного виконавця ВП № 30749868 від 12.11.14 про накладення штрафу.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно листа УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 26.10.2012 № 739/05, ОСОБА_2 було проведено перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, а в частині здійснення виплати зазначеної допомоги виконати рішення суду не має можливості, оскільки бюджетні призначення на забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у Державному бюджеті на 2012 рік не передбачені, видатки на зазначені цілі не затверджувались у кошторисах розпорядників бюджетних коштів та у відповідних паспортах бюджетних програм (а.с.5-6).

У зв'язку з невиконанням рішення суду, старшим державним виконавцем Бурою М.В. відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області 12.11.2014 було винесено постанову про накладення на УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради штрафу у розмірі 680 грн. 00 коп. (а.с.3).

Позивач заперечує правомірність вищевказаної постанови, у зв'язку з чим просить скасувати її з підстав невідповідності нормам чинного законодавства.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Приписами статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.

Згідно з ч.1 ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що до обов'язків державного виконавця зокрема відноситься здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. Так, якщо боржник не невиконує без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує його виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу. У випадку повторного невиконання рішення боржником без поважних причин, державний виконавець накладає штраф у подвійному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваної постанови ВП № 30749868 від 12.11.14 про накладення штрафу стало невиконання позивачем (боржником) рішення суду без поважних причин.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради виконало рішення суду лише в частині нарахування щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік, в той час як не виконаним залишилося рішення в частині виплати стягувачу даної грошової допомоги.

При цьому, відсутність бюджетних коштів, на думку колегії суддів, не є беззаперечним доказом неможливості виконання рішення суду, інших доказів поважності причини невиконання рішення суду державному виконавцю та суду позивачем не надано.

Між тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що фінансове становище суб'єкта владних повноважень, наявність чи відсутність грошових коштів та належного фінансування не може ставити в залежність державну виконавчу службу - компетентний орган державної влади - щодо забезпечення виконання рішення суду, яке згідно з нормами статті 124 Конституції України, є обов'язковим для виконання на всій території України.

Відсутність коштів на рахунку боржника чи порушення строків фінансування є однією з підстав до відстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення (ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України), а невиконання судового рішення взагалі.

Як слідує з матеріалів справи, боржник не звертався до суду з вимогою про зупинення чи відстрочку виконання рішення суду.

Така ж правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Вищим адміністративним судом України у постановах від 15.01.2015 у справі № К/9991/17057/12 та від 05.02.2015 № К/800/52897/14.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу державний виконавець діяв в межах та на підставі закону, а відтак відсутні правові підстави для її скасування.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради - залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.