Справа № 826/3920/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 квітня 2015 року № 826/3920/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бочарової С.В. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Панченко О.В., державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Хаустова А.А., треті особи. які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6
про скасування рішень, зобовязання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в місті Києві, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бочарової С.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Панченко О.В., державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Хаустова А.А., треті особи. які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування рішення, на підставі якого було внесено запис про припинення обтяження за реєстраційним № 1648648 накладеного на квартиру АДРЕСА_1; скасування рішення, на підставі якого внесено запис про припинення обтяження за реєстраційним № 4636435 на вказану квартиру; скасування рішення, на підставі якого внесено запис про припинення обтяження за реєстраційним № 4636671 на вказану квартиру; визнання недійсними обставини, за яких внесено записи №4668203 та №4842478 про перехід права власності на вказану квартиру; скасування рішень, якими зареєстровано перехід права власності на вказану квартиру громадянам ОСОБА_8 та ОСОБА_6; зобов'язання поновити право власності на вказану квартиру за громадянкою ОСОБА_5

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що обтяження спірної квартири припинено за відсутності визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстав, оскільки судове рішення, що слугувало підставою для припинення обтяження є підробленим. Вказане на думку позивача свідчить про протиправність рішень про держану реєстрацію права власності спірної квартири на інших осіб громадянина ОСОБА_8 та, в подальшому, громадянина ОСОБА_6

Представник Реєстраційної служби Головного управління юстиції в місті Києві заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що оскаржені рішення державного реєстратора прийнято на підставі судового рішення, тобто за наявності підстав визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Представник відповідачів - приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Панченко О.В., Бочарової С.В. - заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Відповідач - державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Хаустова А.А. та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у різі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

На підставі постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві від 18.06.2013 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження на об'єкт нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1.

В подальшому, державним реєстратором прийнято рішення від 10.02.2014 №10780967, від 11.02.2014 №10821444, від 11.02.2014 №10822687, якими скасовано державну реєстрацію обтяження на об'єкт нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1.

13.02.2014 ОСОБА_5 здійснено відчуження вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києві Панченко О.В за реєстраційним номером 308 та зареєстровано перехід права власності на вказане нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Також, 01.03.2014 власник спірної квартири ОСОБА_8 здійснив відчуження спірної квартири на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києві Бочаровою С.В. за реєстраційним номером 495 та зареєстровано перехід права власності на вказане нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Умови та порядок здійснення реєстрації прав на нерухоме майно встановлені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обмежень" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі по тексту Порядок)

Так, згідно з ч. 1 ст. 2, п. 1 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 9, ч. 1 ст. 19, ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до п. 73 Порядку під час проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є особа, якою встановлено обтяження, а також особа, в інтересах якої встановлено обтяження (обтяжувач).

У разі проведення державної реєстрації припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є також особа, якою припинено обтяження, а також особа, в інтересах якої припинено обтяження.

Згідно із п. 74 Порядку для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до п. 75. Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є:

1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили;

2) рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно;

3) визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна;

4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду;

5) договір, укладений у порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат;

6) закон, яким встановлено заборону на користування та/або розпорядження нерухомим майном;

7) інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Отже, судове рішення, що набрало законної сили є підставою для державної реєстрації (скасування державної реєстрації) обтяжень.

З матеріалів справи вбачається, що рішення про припинення обтяження прийняті на підставі рішення Апеляційного суду міста Києва від 30.01.2014 по справі №22-ц/799/1155/2014, яким скасовано арешт сього нерухомого майна ОСОБА_5, що накладений: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.06.2013 №37487269, обтяження зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно15.07.2013 за номером 1648648; постановою про відкриття виконавчого провадження ВП 11851675 від 16.03.2009 виданої Відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві, обтяження зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 16.03.2009 за №8547144; ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 12.03.2009 №2-1841/09 обтяження зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 25.03.2009 за № 8576140.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Щодо доводів позивача, що державний реєстратор мав визначити, що судове рішення є підробленим, суд назначає, що повноваження державного реєстратора визначені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до п. 28.17 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 № 173 копія судового рішення має бути позначена як копія і завірена підписами судді та секретаря з проставленням відбитку гербової печатки суду із зазначенням дати її оформлення або видачі. Також на копії судового рішення робиться відмітка про дату набрання судовим рішенням законної сили чи про не набрання.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Апеляційного суду міста Києва від 30.01.2014 по справі №22-ц/799/1155/2014 оформлено відповідно до п. 28.17 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме: на бланку Апеляційного суду міста Києва, містить підпис з проставленням відбитку гербової печатки суду.

Державний реєстратор не наділений повноваженнями щодо надіслання запитів, в даному випадку до Апеляційного суду міста Києва про підтвердження дійсності судового рішення.

Оскільки оскаржувані рішення про припинення обтяження прийнято на підставі рішення Апеляційного суду міста Києва від 30.01.2014 по справі №22-ц/799/1155/2014, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку є підставою для припинення обтяження, отже при прийнятті оскаржених рішень державний реєстратор діяв відповідно до згадуваних норм законодавства.

Щодо позовних вимог в частині визнання недійсними обставини, за яких внесено записи №4668203 та №4842478 про перехід права власності на вказану квартиру; скасування рішень, якими зареєстровано перехід права власності на вказану квартиру громадянам ОСОБА_8 та ОСОБА_6, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 при підготовці до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Протиправність рішень, якими зареєстровано перехід права власності на спірну квартиру від ОСОБА_5 до інших осіб, позивач обґрунтовує наявністю зареєстрованих обтяжень на квартиру.

Судом встановлено, що договори купівлі-продажу спірної квартири нікчемними в судовому порядку не визнано.

На час прийняття рішень, якими зареєстровано перехід права власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні зареєстровані заборони щодо відчуження вказаної квартири, отже при прийнятті рішень про перехід права власності на вказану квартиру відповідачі діяли відповідно до згадуваних норм Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Правомірність рішень відповідачів вказує на відсутність правових підстав для зобов'язання поновити право власності на вказану квартиру за громадянкою ОСОБА_5

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на вищенаведене, виходячи з наявних матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 69-71, 128, 158-163, 172, 177, 179 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Скарга про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда