Справа № 2а/2370/3464/12
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

27 березня 2015 року м.Київ В/800/1558/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Голяшкін О.В., Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г., Черпіцька Л.Т., Цуркан М.І.,

перевіривши заяву Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2015 року у справі №К/800/1718/13 за позовом Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного сільськогосподарського підприємства «Канюківське» про стягнення адміністративно-господарських санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Черкаське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2015 року у даній справі на підставі п.1 ст.237 Кодексу адміністративного судочинства України з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

В обґрунтування своїх вимог заявник додає копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 листопада 2014 року у справі №К/800/50270/14.

Відповідно до положень п.1 ст.237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судового рішення може бути подана виключно за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, ухвалення різних за змістом судових рішень, спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема: різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі; різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень має місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2015 року, про перегляд якої ставиться питання, залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2012 року, якою скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2012 року та відмовлено у задоволенні позову відділення Фонду про стягнення з ПСП «Канюківське» адміністративно-господарських санкцій в розмірі 28221,06 грн. за невиконання вимог ст.ст.19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та пені в розмірі 2882,04 грн.

Вищий адміністративний суд України, залишаючи рішення суду апеляційної інстанції без змін, виходив із встановленого судом факту створення відповідачем необхідних робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до норм законодавства, недоведеності позивачем факту неподання відповідачем звіту за 2010 рік та проведення перевірки згідно з вимогами п.6 Порядку проведення перевірок підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року №70, зокрема на підставі посвідчення та направлення на перевірку.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 листопада 2014 року у справі №К/800/50270/14, на яку посилається заявник в обґрунтування неоднакового застосування судами норм матеріального права, скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року та залишено в силі постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2014 року, якою задоволено позовні вимоги Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення з ПСП «Канюківське» адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів, у сумі 24552,94 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 4301,16 грн.

Задовольняючи позовні вимоги у цій справі суд першої інстанції, з яким погодився Вищий адміністративний суд України, виходив із невиконання відповідачем нормативу забезпечення робочих місць для працевлаштування інвалідів, недодержання вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 19 грудня 2005 року №420 відносно щомісячного інформування державної служби зайнятості та місцевих органів соціального захисту про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця інваліда, та в порядку, визначеному законом, а також встановлення судами факту неподання відповідачем у спірний період (2009 рік) звітів форми 3-ПН до центру зайнятості.

Зі змісту наведених рішень касаційних судів вбачається, що фактичні обставини у вказаних справах є різними, а тому відсутні підстави вважати, що судами касаційної інстанції зроблені протилежні висновки щодо позовних вимог внаслідок неоднакового застосування одних і тих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Зважаючи на викладене, підстави для допуску справи до провадження для перегляду судового рішення Верховним Судом України відсутні.

Керуючись ст.ст.237, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в допуску до провадження заяви Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді