Справа № 824/3203/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/3203/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Спіжавка Г.Г.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

26 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Груп" на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Груп" до Державної виконавчої служби України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2014 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест-Груп". звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної виконавчої служби України про визнання протиправною та скасування постанови в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. від 07.11.2014 року ВП №30132035 про скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречуха О.Я. про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП №30132035 від 23.05.2013 року та зобов'язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщука В.В. провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 27.01.2015 року у задоволенні вказаного позову відмовив повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що постанова державного виконавця на момент її винесення була законною, та те, що на час її скасування пройшло півтора з того моменту як виконавче провадження закінчене, крім того позивач зазначає, що начальник відповідно до ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" може здійснювати контроль лише у існуючому виконавчому провадженні.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що з 29.11.2011р. по 23.05.2013р. на виконанні у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречух О.Я. перебував виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 29.12.2010р. № 3066 (ВП № 30132035), вчинений на підставі договору іпотеки 29.12.2010р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., про звернення стягнення на нежитлові будівлі, які розміщені по вул. Комунальників, 2, м. Чернівці, загальною площею 1447,20 кв.м., що належать на праві власності ТОВ "Бест-груп", яке виступило майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ "Західавтолюкс", на користь ПАТ "Енергобанк" та погашення наявної кредитної заборгованості позичальника в розмірі 3 471 332 грн. 91 коп. та 1 237 106 доларів США 14 центів, а також стягнення з ТОВ "Бест-груп" на користь ПАТ "Енергобанк" 5600 грн.00 коп. для відшкодування витрат по вчиненню виконавчого напису.

В ході виконавчого провадження, згідно договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, вказане майно було передано на реалізацію до ПП "Нива - В.Ш.".

Згідно повідомлення ПП "Нива - В.Ш." від 15.02.2013р. № 237/13 прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), яке належить ТОВ "Бест-груп" (58000, м. Чернівці, вул. Комунальників, 2), були визнані такими, що не відбулись.

Відповідно до статті 49 Закону України "Про іпотеку", ПАТ "Енергобанк", як іпотекодержатель, виявив бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною - 3 285 185 грн., шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

Протоколом № 12/47/8 від 31.01.2013р. ПП "Нива - В.Ш." визнано переможцем торгів ПАТ "Енергобанк", в особі Сухенка Юрія Віталійовича.

Державним виконавцем Гречухом О.Я. 08.04.2013р. на підставі протоколу було складено Акт № 30132035/9 про реалізацію предмета іпотеки, а 23.05.2013р. - винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі вимог пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Згодом, ТОВ "Бест-груп" було заявлено позов про визнання недійсним результатів прилюдних торгів, оформлених протоколом № 12/47/8 від 31.01.2013р., актом державного виконавця № 30132035/9 від 08.04.2013р. та свідоцтва про придбання майна.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 27.05.2014р. позов ТОВ "Бест-груп" задоволено. Визнано недійсними результати прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) нежитлової будівлі загальною площею 1447,2 кв. м., розміщеної за адресою м. Чернівці, вул. Комунальників, 2, яка належить товариству з обмеженою відповідальністю "Бест-груп", що оформлені протоколом №12/47/5 від 31.01.2013 року та актом № 30132035/9 від 08.04.2013 року державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтво про придбання публічним акціонерним товариством "Енергобанк" на прилюдних торгах належного товариству з обмеженою відповідальністю "Бест-груп" нерухомого майна, яке видано приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 18.09.2013р.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.08.2014р. по справі № 926/570/14, рішення господарського суду Чернівецької області було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.10.2014р. у задоволенні касаційної скарги ПАТ "Енергобанк" на рішення судів першої та апеляційної інстанцій - відмовлено.

Постановою в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. від 07.11.2014р. ВП №30132035 з посиланням на ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження", скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречуха О.Я. про повернення виконавчого документу ВП №30132035 від 23.05.2013р. стягувачеві та зобов'язано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщука В.В. провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Вважаючи вказані дії в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. протиправними, позивач звернувся до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про виконавче провадження", прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. (надалі - Закон).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Статтею 51 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено підстави для відновлення виконавчого провадження

Так, згідно ч.1 вказаної статті у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Ч.2 вказаної статті передбачено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, аналізуючи наведені норми, можна зробити висновок, що в законодавстві передбачений механізм контролю за діяльністю державного виконавця.

Так, відповідно вказаній статті такий контроль здійснює начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний службовець, та за наслідками здіснення такого контролю, у разі, якщо дії державного виконавця суперечать вимогам закону, начальник який здійснює контроль, може визнати складений державним виконавцем акт недійсним та зобов'язати його провести виконавчі дії відповідно до законодавства.

Згідно з матеріалами справи, підставами для винесення в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. оскаржуваної постанови, стало рішення рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.05.2014 року залишене без змін Постановою Вищого господарського суду України від 27.10.2014 року.

Тобто, про обставини які стали підставою для скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачеві, стало відомо лише після 27.10.2014 року, а тому твердження апелянта стосовного того, що такий контроль був здійснений лише після спливу більш ніж півтора роки з дати завершення виконавчого провадження є безпідставними.

Крім того в законі відсутні жодні положення які передбачають в який період може здійснюватись такий контроль.

Також, позивач у апеляційній скарзі зазначає, що на момент винесення постанови державного виконавця від 23.05.2013 року про повернення виконавчого документу стягувачеві вона була правомірною та відповідала законодавству, однак після прийняттям Господарським судом Чернівецької області рішення від 27.05.2014 року у в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. з'явилися підстави для скасування вказаної постанови.

Отже, підставою для прийняття постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві стало те, що було проведено прилюдні торги з реалізації арештованого майна, тобто державний виконавець виконав всі необхідні дії відповідно до ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", а отже на момент прийняття цієї постанови вона дійсно відповідала вимогам закону.

Проте, у зв'язку з тим, що як зазначалося вище, судом було визнано результати торгів з реалізації арештованого майна недійсними, підстави для прийняття постановаи про повернення виконавчого документу стягувачеві вичерпали свою дію.

Враховуючи зазначене, з моменту визнання результатів торгів з реалізації арештованого майна недійсними, постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві порушує інтереси стягувача, а отже є незаконною.

Що стосується доводів авпеляційної скарги, стосовно того, що начальник відповідно до ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" може здіснювати контроль лише у існуючому виконавчому провадженні, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно ч.1 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" як зазначолося вище у разі, якщо постанова про закриття виконавчого провадження або про повернення виконавчого документу стягувачеві скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

З аналізу зазначеної норми суд робить висновок, що законодавством передбачено право керівника скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві в незалежності від того, чи завершене виконавче провадження, а тому враховуючи, що вона є незаконною, твердження позивача з цього приводу є недоречними.

Таким чином, оскільки, законодавством передбачено право начальника здійснювати контроль за діями державного виконавця та те, що відповідно до рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.05.2014 з'явилися підстави для перевірки дій державного виконавця та здійснення контролю, прийняття в.о. начальником відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменком О.С. від 07.11.2014р. ВП №30132035 є правомірним.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідача приймаючи оскаржувану постанову діяв на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Груп" залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г.

Сушко О.О.