Справа № 826/914/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/914/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

01 квітня 2015 року 12:02 №826/914/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Кротюк А.В. та Мазур А.С., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., за участю представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

Українського державного підприємства поштового зв’язку «Укрпошта»

до

Державної фінансової інспекції України

про

визнання протиправними та скасування пунктів 2, 4 вимоги від 22.12.2014 №32-14/108,

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 01 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз’яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Українське державне підприємство поштового зв’язку «Укрпошта» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправними та скасування пунктів 2, 4 вимоги Державної фінансової інспекції України від 22.12.2014 №32-14/108 про усунення порушень

Позовні вимоги мотивовано тим, що у позивача відсутні порушення вимог законодавства викладених в пунктах 2, 4 вимоги Державної фінансової інспекції України про усунення порушень від 22.12.2014 №32-14/108, а тому вимога відповідача підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на те, що вимога про усунення порушень від 22.12.2014 №32-14/108 є правомірною та ґрунтується на висновках акту перевірки та експертів, якими встановлено нецільове використання українським державним підприємством поштового зв’язку «Укрпошта» коштів на загальну суму 74 236 000,00 грн.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною фінансовою інспекцією України проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності Українського державного підприємства поштового зв’язку «Укрпошта» та його структурних підрозділів за період з 01.01.2013 по 30.09.2014.

Перевіркою встановлено нецільове використання коштів на загальну суму 74 236 000,00 грн.

За наслідками ревізії складено акт від 17.11.2014 №32-21/5 та винесено вимогу про усунення порушень від 22.12.2014 №32-14/108.

Згідно пунктів 2 та 4 вимоги про усунення порушень від 22.12.2014 №32-14/108 Держфінінспекція України вимагає вжити заходи щодо забезпечення повернення контрагентом зайво сплачених коштів:

за договором від 27.12.2013 №14-398, укладеного між українським державним підприємством поштового зв’язку «Укрпошта» та товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр економічного розвитку» щодо придбання послуг з консультування стосовно систем і програмного забезпечення (впровадження модулів Єдиної централізованої інтегрованої платформи (ЄЦІП) підприємства на основі SAP) (розгортання, впровадження та налаштування на основі SAP), на загальну суму 64,5 млн. грн.;

за договорами від 27.12.2013 №14-398, від 20.11.2013 №143-325, від 20.11.2013 №143-324, від 05.12.2013 №143-346, від 22.10.2013 №143-299 укладеними між українським державним підприємством поштового зв’язку «Укрпошта» та його контрагентами: товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр економічного розвитку» та товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр розвитку енергетики».

Позивач не погоджуючись з пунктами 2 та 4 вказаної вимоги звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно пункту 1 Положення про Державну фінансову інспекцію України (далі - Положення), затверджену указом Президента України від 23.04.2011 №499/2011, Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Положення Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства.

Підпунктом 15 пункту 6 Положення визначено, що Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред’являти обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов’язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.11.2014.

Частина перша статті 2442 КАС України встановлює, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З огляду на те, що оскаржувані пункти рішення стосуються відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, в той час як вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги і не є обов'язковими до виконання, суд зазначає, що останні не несуть юридичного наслідків для позивача, а тому не порушують його прав та інтересів.

За таких обставин, враховуючи всі обставини в справі та приймаючи до уваги рішення Верховного суду України, суд дійшов до висновку про відмову у задоволені адміністративного позову.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини спірних правовідносин, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Суддя Кротюк А.В.

Суддя Мазур А.С.

Повний текст постанови складено 06.04.2015