Справа № 826/16602/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва до Державного підприємства спеціального конструкторсько-технологічного бюро «Інститут проблем безпеки атомних електростанцій» НАН України про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Державного підприємства спеціального конструкторсько-технологічного бюро «Інститут проблем безпеки атомних електростанцій» НАН України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.12.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства спеціального конструкторсько-технологічного бюро «Інститут проблем безпеки атомних електростанцій» НАН України про стягнення заборгованості в розмірі 259 742,32 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до законодавства витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсії на пільгових умовах за період з січня по серпень 2014 року за списком № 1 становлять 217 210,24 грн. та за списком № 2 - в сумі 42 532,08 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.12.2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судове засідання учасники процесу не з'явились, повідомлені належним чином про час та місце апеляційного розгляду, що не перешкоджає вирішенню спірного питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Під час розгляду справи до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання апелянта про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що представник відповідача ОСОБА_2 знаходиться на амбулаторному лікуванні.

Дослідивши вказане клопотання та матеріали справи, колегія суддів встановила, що за клопотанням апелянта розгляд справи було перенесено з 26.03.2015 року на 02.04.2015 року.

Повторне перенесення розгляду справи на іншу дату буде мати наслідком порушення строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ст. 195-1 КАС України.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, дав правильну правову оцінку наданим доказам і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з даним висновком з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство спеціального конструкторсько-технологічного бюро «Інститут проблем безпеки атомних електростанцій» НАН України є юридичною особою (ідентифікаційний код 05540132) та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва.

Відповідно до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, Державне підприємство спеціального конструкторсько-технологічного бюро «Інститут проблем безпеки атомних електростанцій» з січня 2014 року щомісячно повинно відшкодувати суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 в розмірі 31 411,25 грн., з лютого - 28 413,56 грн., з червня - 25 321,66 грн., з липня - 22 649,41 грн., з серпня - 24 115,43 грн.

Згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідач з січня по серпень 2014 року щомісячно повинно відшкодувати суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 в розмірі 5 316,51 грн.

Вказані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій направлялися на адресу Державного підприємства спеціального конструкторсько-технологічного бюро «Інститут проблем безпеки атомних електростанцій» Національної академії наук України та отримані його уповноваженою особою, що підтверджується копією реєстру замовних поштових відправлень Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва за 15.01.2014 року та копіями повідомлень про вручення поштових відправлень.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва складено акт звіряння розрахунків за платежами та сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначених до пунктів «а» та «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якого платнику Державному підприємству спеціального конструкторсько-технологічного бюро «Інститут проблем безпеки атомних електростанцій» НАН України нараховано до відшкодування за період з січня 2014 року по серпень 2014 року суму в розмірі 259 742,32 грн.

Проте, станом на день розгляду спору в суді, заборгованість в розмірі 259 742,32 грн. по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 та списком № 2 за період з січня 2014 року по серпень 2014 року відповідачем не сплачена. Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не пред'явлено.

З приводу наведеного, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески, згідно зі ст.1 вказаного Закону - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Особи, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи за списками №1 та № 2 визначено, зокрема, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII.

Відповідно до пункту «а» цієї статті на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Пунктами «б» та «з» зазначеної статті Закону визначено, що до цих категорій також належать: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВР платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу 4 п.1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною 2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Із набранням чинності з 01.01.2004 року Законом України № 1058-IV порядок компенсації фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій не змінився.

Відтак, якщо пенсіонерам призначено пенсію за пунктами «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то фактичні витрати на виплату і доставку пільгової пенсії покриваються підприємствами, робота на яких дає право на зазначену пенсію.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, п. 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV визначено обов'язок відповідача стосовно відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладені норми, витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на підставі пунктів «а», «б» - «з» ст. 13 Закону №1788-ХІІ особам, які були зайняті на роботах за Списком №1 та Списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Суми витрат, що підлягають відшкодуванню та заявлені до стягнення за даним адміністративним позовом, підтверджені наданими позивачем у справі документами, розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсії.

Беручи до уваги те, що доказів погашення відповідачем заборгованості не надано, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Доводи, наведені відповідачем у апеляційній скарзі викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно задоволення позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства спеціального конструкторсько-технологічного бюро «Інститут проблем безпеки атомних електростанцій» НАН України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.12.2014 року по справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва до Державного підприємства спеціального конструкторсько-технологічного бюро «Інститут проблем безпеки атомних електростанцій» НАН України про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.12.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А.Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 07.04.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.