Справа № 367/1036/15-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/1036/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Оладько С.І.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Оксененка О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 26 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Ірпінського міського суду Київської області із адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області, в якому просила суд визнати протиправними дії щодо відмови у встановлені статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни; зобов'язати відповідача вчинити дії щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 26 лютого 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 26 лютого 2015 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Позивач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

16 вересня 2014 року позивач звернулася до відповідача з заявою, в якій просила надати статус інваліда війни відповідно до пункту 9 частини другої статі 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проте листом від 26.09.2014 року №4192-Ч відповідач відмовив у задоволенні заяви, оскільки надані документи, зокрема, довідки від 06.05.2014 року №14 та №17, маршрутний лист про періоди роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не містять даних про розпорядчий документ по лінії Цивільної оборони щодо залучення підприємств, установ (наказ чи розпорядження) до вказаного формування та розпорядчий документ по підприємству, установі про залучення осіб до складу Цивільної оборони.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на встановлення за нею статусу інваліда війни, відповідно, вона має право на отримання посвідчення інваліда війни.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що обов'язковими умовами за якими особу можна віднести до інвалідів війни згідно пункту 9 частини 2 статті 7 вказаного Закону є наявність у особи інвалідності, наявність доказів залучення такої особи до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, на підтвердження залучення позивача до складу формувань Цивільної оборони надані копії довідок Публічного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона - 4» від 06 травня 2014 року №17 та №14 відповідно до яких позивач 28 квітня 1986 року виконувала роботи в зоні відчуження (кар'єр с. Лелів Чорнобильського району) по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та їй було виплачено заробітну плату за підвищеними тарифними ставками.

Також, те, що позивач 28 квітня 1986 року виконувала роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується довідкою ВАТ «Пересувна механізована колона №4» від 21.10.1999 року №2-14-56, корінцем контрольної довідки.

Згідно довідки Публічного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона - 4» від 08.12.2014 року №47 позивач працювала на пересувній механізованій колоні - 4 та 28 квітня 1986 року приймала участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (виконувала роботу по навантаженню піску в мішки під вертольоти в с. Лелів).

Згідно акту від 30.01.1991 року, що складений бувшими начальником ПМК-4, секретарем партійної організації ПМК-4, головним інженером ПМК-4, на момент аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 142 робітника ПМК-4 відповідно до усного розпорядження Чорнобильського райкому Компартії України виконували роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Проте, надані позивачем документи не підтверджують залучення її або підприємства, на якому вона працювала, під час виконання робіт ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до складу формувань Цивільної оборони

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що під час відмови позивачу у встановлені статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до пункту 1 та 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області задовольнити.

Скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 26 лютого 2015 року та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі складено 06.04.2015 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: О.М. Оксененко

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Оксененко О.М.

Федотов І.В.