Справа № 876/1952/13
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Справа № 876/1952/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Сколівської міської ради Львівської області на постанову Сколівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2012 року в адміністративній справі за позовом прокурора Сколівського району Львівської області до Сколівської міської ради, треті особи: Сколівська районна державна адміністрація, відділ культури Сколівської районної державної адміністрації про визнання недійсним акту (рішення),

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Сколівського району звернувся до Сколівського районного суду Львівської області з адміністративним позовом до Сколівської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 5 рішення ХІV сесії Сколівської міської ради № 49 від 25 травня 2012 року «Про прийняття на баланс Сколівської міської ради нежитлової будівлі по вул. Д. Галицького, 52 у місті Сколе».

Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2012 року адміністративний позово задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 5 рішення ХІV сесії Сколівської міської ради № 49 від 25 травня 2012 року «Про прийняття на баланс Сколівської міської ради нежитлової будівлі по вул. Д. Галицького, 52 у місті Сколе»

Із таким судовим рішенням не погодилася Сколівська міська рада, подавши апеляційну скаргу, в якій вказала на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Просила скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про відмову в задоволенні позову. В якості обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначив, що нежитлове приміщення по вул. Д. Галицького, 52 у місті Сколе перебуває у власністі територіальної громади міста. Тому саме рада уповноважена розпоряджатися своїм майном в інтересах міста. Також апелянт зазначив, що договору оренди на вищевказане приміщення Сколівською міською радою у 2012 році укладено не було. Крім того, апелянт вказав, що суд першої інстанції допустив істотні порушення норм процесуального права, які вплинули на законність прийнятого рішення.

У судовому засіданні представник апелянта Адамовський Ю.В. підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що рішення міської ради було прийнято в межах повноважень органу місцевого самоврядування, що надані йому законом та в інтересах територіальної громади, яку він представляє. Протест прокурора на це рішення є безпідставним і тому обґрунтовано був відхилений. Просив прийняти рішення про відмову в позові.

Представник прокурора у судовому засіданні Шимін Н.М. заперечила щодо задоволення апеляційної скарги. Зазначила, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим та прийняте з урахуванням всіх фактичних обставин, що мали місце.

Представник відділу культури Сколівської районної державної адміністрації у судовому засіданні підтримала думку прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, в межах викладених в ній доводів, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що будівля № 52 по вул. Д. Галицького в місті Сколе перебувала на балансі Комунального підприємства Сколівського будинкоуправління.

Згідно договору оренди від 1 квітня 2009 року, укладеного Сколівською міською радою (орендодавець) та відділом культури Сколівської районної державної адміністрації (орендар), це приміщення було надано у строкове платне користування для використання під музей. Пунктом 1.1 цього договору визначено термін оренди з 1 квітня 2009 року по 1 квітня 2010 року, а пунктом 1.2. передбачено, що у разі відсутності заяв про припинення або зміну умов договору протягом 1 місяця після закінчення теріну договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, що передбачені договором (а.с. 7-9).

У подальшому Комунальне підприємство Сколівське будинкоуправління припинило свою діяльність.

25 травня 2012 року сесією Сколівської міської ради було прийнято рішення № 49 «Про прийняття на баланс Сколівської міської ради нежитлової будівлі по вул. Данила Галицького, 52 у місті Сколе» та після взяття на баланс використання цього приміщення як адміністративної будівлі (а.с. 10).

Прокурором Сколівського району було внесено протест на вищевказане рішення, однак такий Сколівською міською радою було відхилено.

Тому прокурор звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування п. 5 рішення Сколівської міської ради № 49 від 25 травня 2012 року.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність оскаржуваного рішення Сколівської міської ради з таких підстав.

Згідно рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради від 17 лютого 2009 року № 45 було вирішено надати районному відділу культури Сколівської районної державної адміністрації в оренду терміном на 1 рік нежитлове приміщення площею 311.8 кв.м по вул. Д. Галицького в місті Сколе (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31 серпня 2011 року нежитлові будівлі та споруди за адресою: м. Сколе, вул. Д. Галицького, 52 перебувають у комунальній власності та належать територіальній громаді м. Сколе в особі Сколівської міської ради (а.с. 30).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Статею 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про власність» власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування, а також у довірчу власність іншим особам.

Згідно із статтею 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Органам місцевого самоврядування законом можуть надаватися окремі повноваження органів виконавчої влади, у здійсненні яких вони є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до частин 5, 6 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Враховуючи те, що спірне приміщення є власністю територіальної громади, у зв'язку з чим відповідач наділений правом розпорядження зазначеним майном, тому прийняття Сколівською районною радою рішення № 49 від 25 травня 2012 року щодо прийняття на баланс та використання належного йому приміщення в якості адміністративної будівлі є правомірним та прийнятим в межах його компетенції.

Доводи суду першої інстанції щодо неможливості прийняття такого рішення у зв'язку з наявністю нерозірваного договору оренди на спірне приміщення, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними, оскільки в оскаржуваному рішенні міської ради не зазначено конкретну дату, з якої відбуватиметься таке використання, а тільки вирішено використовувати його для власних потреб, що є його невід'ємним правом територіальної громади як власника.

Таке рішення органу місцевого самоврядування не виключає проведення відповідної процедури припинення дії договору оренди комунального майна з метою реалізації наміру власника щодо самостійного використання належного йому майна.

Частиною 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що після закінчення терміну дії договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідно для потреб його власника. У разі, якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну дії договору.

Тобто, оскаржуваним рішенням власник визначився з подальшим використанням належної йому на праві власності будівлі. Саме на підставі цього рішення орендодавцем може бути реалізовано вимоги чинного законодавства щодо припинення господарських правовідносин та повернення майна від орендаря.

Враховуючи викладене, підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування немає.

Отже, оскаржувана постанова Сколівського районного суду Львівської області про задоволення позову прокурора та визнання протиправним та скасування пункту 5 рішення ХІV сесії Сколівської міської ради № 49 від 25 травня 2012 року «Про прийняття на баланс Сколівської міської ради нежитлової будівлі по вул. Д. Галицького, 52 у місті Сколе» є незаконною і її слід скасувати з прийняттям нової - про відмову в задоволенні позову.

Крім того, слід зазначити, що Сколівський районний суд Львівської області розглянув спір з порушенням правил предметної підсудності, визначеної ст. 18 КАС України, оскільки такий підсудний окружному суду, так як стороною у справі є орган державної влади, що також є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Сколівської міської ради Львівської області задовольнити, скасувати постанову Сколівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2012 року, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог прокурора Сколівського району Львівської області відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повиний текст виготовлено 24 березня 2015 року.