Справа № 128/445/15-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 128/445/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Ганкіна І. А.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

25 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 19 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області про оскарження дій суб'єкта владних повноважень при призначенні пенсії по інвалідності та зобов'язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області про оскарження дій суб'єкта владних повноважень при призначенні пенсії по інвалідності та зобов'язання вчинення дій.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 19 лютого 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити розгляд в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Таким чином, колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з 2005 року по 01.01.2015 року отримувала пенсію за вислугу років, призначену їй відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач досягла 54 річного віку, що підтверджується копією паспорту громадянина України, серія НОМЕР_1 , виданого 12.12.1997 року Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області. Страховий стаж позивача становить 36 років та 07 місяців. Рішенням МСЕК від 09.12.2014р. позивачу було визначено 2 групу інвалідності.

У січні 2015 року возивач відмовилася від військової пенсії, отримала атестат про зняття з обліку і 06.01.2015р. звернулася до управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області з заявою призначити (перевести) її попередню пенсію по вислузі років, призначену у відповідності до Закону №2262-ХІІ на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058-ІV.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за період страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати га набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Крім того, на підставі ч.1 ст.15 Постанови 22-1, поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

У цьому разі заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, який обчислювався при призначенні (перерахунку) пенсії, виплата якої відновлюється. У такому самому порядку за бажанням пенсіонера здійснюється переведення з одного виду пенсії на інший.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до поданих відповідачем заперечень на позовну заяву, відповідач підтверджує нарахування пенсії позивачу з 2005 року за вислугою років із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, та підстав для застосування середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, до пенсії позивача не вбачає, оскільки пенсію позивачу нараховано в порядку переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

За ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. За ч. 1 ст. 10 цього Закону встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії виключно за її вибором.

Тобто даною нормою встановлено вичерпний перелік пенсій, на які поширюється правове регулювання Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та встановлено виключне право особи на вибір виду пенсії .

Згідно ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб", військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

Тому, аналізуючи вищевикладені норми Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд приходить до висновку, що виплати пенсії за вислугою років не входять до правового регулювання даного Закону, та виплата такої пенсії позивачу регулюється виключно Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб" та така пенсія є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Таким чином, отримуючи пенсію за вислугою років позивач не користувався жодним із видів загально передбаченої пенсії, встановленої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому звернувшись до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком 06.01.2015 року позивач використав право на призначення пенсії в солідарній системі відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вперше.

Отже відповідач безпідставно застосовує до виниклих правовідносин правове регулювання переходу із одного виду пенсії на інший, що передбачено ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки такого переходу в межах дії цього Закону не відбувалося, і пенсія із застосуванням норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" була призначена позивачу вперше.

Згідно ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", при обчисленні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що є підстави для нарахування позивачу пенсії із застосуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2012 - 2014 р.р., так як пенсія позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" призначена вперше.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо задоволення заявлених вимог у спосіб, строках та межах визначених законом.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 19 лютого 2015 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.