Справа № 531/121/15-а
Суддя: Жмурко П. Я.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 531/121/15-а
Провадження № 2-а/531/5/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Карлівський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Жмурко П.Я., при секретарі судових засідань - Клименко Т.М., за участю позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Карлівського райсуду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до посадової особи УДПС взводу №4 роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області - ІДПС Бугаєнко Юрія Івановича, про оскарження постанови ДАІ , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд поновити пропущений ним строк для подання адміністративного позову, визнати неправомірними дії відповідача та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 1 №973301.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовані тим, що 26.12.2014 року позивач рухався по а/д Київ-Харків на автомобілі НОМЕР_1, не порушуючи при цьому швидкісний режим. Позивача зупинив інспектор, який є відповідачем по даній справі і звинуватив в порушенні ПДР - перевищенні встановленої швидкості руху на 34 км/год. Позивач з зазначеним порушенням не погодився і зазначив про свідка ОСОБА_4, яка перебувала в його автомобілі, проте інспектор склав протокол, а свідка назвав «зацікавленою особою». Позивачу було продемонстровано знімки з приладу «TRUCAM», зроблені уже при наближенні позивача до працівників ДПС (на знімку автомобіль звертав в їхню сторону). Сертифікат повірки приладу «TRUCAM», на вимогу позивача, інспектором надано не було. Позивач також вказує на те, що не було встановлено температурний режим приладу та розмір похибки при різких перепадах температури. Позивач також вказує на процедурні порушення з боку інспектора, зазначає, що останній не надав можливості вписати у протокол свідка, не роз'яснив його права та обов'язки і не погодився передати протокол для розгляду за місцем проживання позивача, який в даній місцевості був проїздом. 20.01.2015 року дружина позивача отримала постанову про накладення адміністративного стягнення, на підставі зазначеного протоколу - поштою. Позивач вважає, що при винесенні постанови було порушено його право знайомитися з матеріалами, давати пояснення і користуватись юридичною допомогою. Справу було розглянуто за відсутності позивача, в незручний для нього час і в незручному місці, про що він повідомляв інспектора. Позивач також вважає, що інспектор ДАІ не мав права складати протокол про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і такий протокол не може бути належним доказом його вини, при винесенні постанови. На підставі зазначеного, позивач просить суд скасувати постанову.

В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, і просить суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 33 КАС України, про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Причину неявки в судове засідання, відповідач суду не повідомив; жодних заяв чи заперечення від нього не надходило.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні досліджено оскаржувану постанову та протокол на підставі якого вона винесена. Згідно з зазначеними в документах обставинами, 26.12.2014 року о 01.14 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, на 77 км. а/д Київ-Харків, ОСОБА_2 перевищив встановлене обмеження швидкості - 70 км./год., на 34 км./год. і рухався зі швидкістю 104 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «TRUCAM 000722». У постанові зазначено, що такими діями ОСОБА_2 скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. (а.с. 12-13) Згідно протоколу, розгляд справи було призначено на 08.00 год. 26.12.2014 року, за місцем вчинення правопорушення. (а.с. 13) Постановою накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 255 грн. Постанову винесено 26.12.2014 року і надіслано правопорушнику рекомендованим листом за вих.№350 від 26.12.2014 року. В день її винесення, ОСОБА_2 не отримано копію постанови, про що свідчить відповідна графа. (а.с. 12) В матеріалах справи міститься копія сторінки з поштового журналу про отримання рекомендованих листів, з якої вбачається, що копію постанови отримано позивачем 20.01.2015 року. (а.с. 15) До суду позивач звернувся 23.01.2015 року. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку для звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, в адміністративному процесі встановлено презумпцію винуватості суб'єкта владних повноважень, у справа про оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. У разі, якщо відповідач заперечує проти позову і вважає винесену ним постанову правомірною - він повинен довести це суду. Натомість, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи і отримавши копію адміністративного позову, з доданими до нього документами, відповідач зайняв пасивну позицію у справі і заперечень, пояснень чи доказів, з приводу заявлених позовних вимог - не надав. Отже, зазначені у позові обставини не спростовані. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

З протоколу від 26.12.2014 року, на підставі якого було винесено постанову, що оскаржується, вбачається, що при його складанні ОСОБА_2 не визнав свою вину і в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначив: «швидкість не порушував, з протоколом не згоден, додаю клопотання, протокол винесено із порушенням вимог чинного законодавства». (а.с. 13) Копія клопотання міститься в матеріалах справи і в такому ОСОБА_2 зазначив, що не має змоги бути присутнім при розгляді постанови про адміністративне правопорушення, просить розгляд постанови перенести за місцем його проживання і до справи долучити свідка ОСОБА_4 (а.с. 14) Позивач посилається на присутність свідка в його автомобілі і в адміністративному позові.

Згідно протоколу від 26.12.2014 року, свідки скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення - відсутні; відтак, матеріали справи не містять їхніх пояснень. В протоколі зазначено, що до нього додається фото, проте фото не були долучені в матеріали справи - жодною зі сторін. (а.с. 13) Тобто єдиним доказом, на підтвердження вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - є протокол, який не визнається ОСОБА_2 в судовому засіданні і не визнавався при його складанні.

За зазначених вище обставин справи, протокол не є достатнім доказом вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Інших доказів того, що ОСОБА_2 скоїв правопорушення, при зазначених в протоколі обставинах - суду не надано.

Таким чином, відповідач не довів правомірність винесеної ним постанови. Докази, що є у справі не містять достатньо підстав, для відмови у позові. Враховуючи, що вина ОСОБА_2 в судовому засіданні не доведена, постанова серії СП1 №973301 про притягнення його до адміністративної відповідальності, має бути скасована. В цій частині, позов підлягає задоволенню.

При цьому суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що відповідач не мав права складати протокол, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, оскільки таке право надано відповідачу ч. 2 даної статті.

Позивач також просить суд визнати протиправними дії відповідача, посилаючись на те, що ним було порушено ряд пунктів Інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС Державтоінспекції МВС, що затверджена 27.03.2009 року, не роз'яснено права та обов'язки особі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, проведено розгляд справи за місцем скоєння правопорушення і за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не дивлячись на заявлене останньою клопотання та інше.

Позовна вимога в цій частині не конкретизована. Позивач не зазначив які саме дії інспектора слід визнати неправомірними. При цьому матеріали справи не містять жодних доказів, що підтверджують порушення відповідачем пунктів Інструкції. Єдиним доказом, який може свідчити на користь такої обставини, є пояснення ОСОБА_2, зазначене в протоколі («винесено із порушенням вимог чинного законодавства»), проте такий доказ не є достатнім.

Так само не підтверджено доказами, що інспектор не роз'яснив ОСОБА_2 його права та обов'язки. В протоколі міститься підпис позивача про те, що положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП - йому роз'яснені (а.с. 13).

Стаття 276 КУпАП не зобов'язує розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за місцем проживання особи і встановлює альтернативу. Тому суд не вважає порушенням розгляд справи за місцем вчинення правопорушення. Не є також порушенням розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що вбачається з положень ст. 268 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення мають зазначатися свідки, якщо такі були і в матеріалах справи містяться відомості на користь того, що такий свідок 26.12.2014 року був. Відповідач не надав заперечень з приводу зазначеного. Проте позивач не просить суд визнати дії інспектора неправомірними саме в цій частині і не доводить дану обставину в суді.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення позову в частині визнання дій відповідача неправомірними, суд не вбачає.

Керуючись ст. 122, 255, 256, 268 КУпАП, ст. ст. 69, 71, 100, 251, 280, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку для подачі адміністративного позову ОСОБА_2.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до посадової особи УДПС взводу №4 роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області - ІДПС Бугаєнко Юрія Івановича, про оскарження постанови ДАІ - задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №973301 від 26.12.2014 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Жмурко П.Я.