Справа № 688/502/15-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/502/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Босюк В.А.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

01 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії. Відповідно до постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.02.2015 року адміністративний позов задоволено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 183-2 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, з 31.12.2014 року позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області та отримує пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу".

Згідно довідок, виданих Шепетівською районною державною адміністрацією № 04-3282 від 24.12.2014 року та виконавчим комітетом Шепетівської міської ради № 01-20/3759 від 18.12.2014 року та за № 01-20/3829 від 24.12.2014 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», до суми заробітної плати ОСОБА_2 за період з 01.01.2009 року по 31.12.2014 року включені «інші виплати» : матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати. На всі виплати, включені в довідку, нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до вищевказаної довідки з урахуванням «інших виплат». Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в м.Шепетівці та Шепетівському районі № 1149/07 від 05.02.2015 року у здійсненні перерахунку пенсії було відмовлено.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції керувався тим, що відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на день призначення пенсії позивачу 31.12.2014 року), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми із заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата, - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та Наказу Державного комітету статистики України № 5 «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» від 13.01.2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.2 ст. 35 цього Закону державним службовцям надається відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема: оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до Законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведеної норми отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані і сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Судом першої інстанції встановлено, що при призначенні пенсії позивачу 31.12.2014 року матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати не були враховані, хоча з цих виплат нараховувались внески на державне соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Відтак відмова у перерахунку пенсії позивачу є неправомірною.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в місті Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2015 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України та є остаточною згідно ч.10 ст. 183-2 КАС України.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.