Справа № 706/1309/14-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 706/1309/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Вітер Л.А. Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Архіповій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Христинівської міської ради Черкаської області на постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Христинівське» Інституту розведення і генетики тварин Національної академії аграрних наук України до Христинівської міської ради Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача: Національна академія агарних наук України, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Державне підприємство «Дослідне господарство «Христинівське» Інституту розведення і генетики тварин Національної академії аграрних наук України звернулося до Христинівського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Христинівської міської ради Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення № 15-3/11-VI від 05 квітня 2012 року про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста нежитлової будівлі (будинку культури).

Постановою Христинівського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - необов'язкова, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, визнала за можливе проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 05 квітня 2012 року Христинівська міська рада Черкаської області прийняла рішення № 15-3/11-VІ про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста нежитлової будівлі (будинку культури) по вул. Чуйкова, 1 у м. Христинівка Черкаської області, відновною вартістю 478 800,00 грн., залишковою вартістю 82 580,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що на балансі Державного підприємства «Дослідне господарство «Христинівське» Інституту розведення і генетики тварин Національної академії аграрних наук України знаходиться крамниця - склад, інвентарний номер 103004, балансова вартість становить 478 793,00 грн. Даний об'єкт перепрофільований з колишнього будинку культури згідно з наказом ДП «ДГ «Христинівське» № 91 від 14 липня 2010 року, погодження Української академії аграрних наук (лист № 12-6/149 від 01 квітня 2010 року) та наказом Інституту розведення і генетики тварин Національної академії аграрних наук України № 57 від 08 липня 2010 року.

Згідно з наказом директора Інституту розведення і генетики тварин Національної академії аграрних наук України № 57 від 08 липня 2010 року, виданого на підставі рішення НААН України № 12-6/149 від 01 квітня 2010 року, зобов'язано директора ДП «ДГ «Христинівське» перевести будівлю колишнього будинку культури у крамницю - склад відповідно до встановленого порядку, визначеного чинним законодавством.

Наказом директора ДП «ДГ «Христинівське» № 91 від 14 липня 2010 року будівлю колишнього будинку культури перепрофільовано із соціально-культурної сфери у виробничу, з використанням будівлі в якості крамниці - складу.

Рішенням виконавчого комітету Христинівської міської ради Черкаської області № 35 від 11 лютого 2011 року присвоєно юридичну адресу будинку культури по вул. Чуйкова, 1, м. Христинівка.

29 вересня 2011 року виконавчим комітетом Христинівської міської ради Черкаської області прийнято рішення № 215 «Про внесення змін до рішення виконкому № 7 від 27 січня 2009 року», яким створено комісію по прийому-передачі в комунальну власність м. Христинівка на баланс Христинівського ВУЖКГ житлового фонду, доріг і комунікацій, розміщених на території відділку «Дубінка» ДП «ДГ «Христинівське».

Згідно з актом передачі-приймання від 15 листопада 2011 року, проведено обстеження

приміщення будинку культури по вул. Чуйкова, 1, м. Христинівка, що належить ДП «ДГ «Христинівське» Інституту розведення і генетики тварин Національної академії аграрних наук України, і передається Христинівській міській раді.

05 квітня 2012 року Христинівська міська рада Черкаської області прийняла рішення № 15-3/11-VІ про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста нежитлової будівлі (будинку культури) по вул. Чуйкова, 1 у м. Христинівка Черкаської області, відновною вартістю 478 800,00 грн., залишковою вартістю 82 580,00 грн. Христинівським відділом ЧООБТІ проведена інвентаризація нежитлової будівлі, виготовлений технічний паспорт та 31 липня 2012 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно: нежитлову будівлю, будинок культури, що належить територіальній громаді м. Христинівка, перебуває в господарському віданні Христинівської міської ради.

Листами №№ 84, 85 від 08 лютого 2013 року Христинівська міська рада Черкаської області звернулась до Інституту розведення і генетики тварин Національної академії аграрних наук України та Національної академії аграрних наук України з проханням повернути приміщення крамниці - складу, що належить ДП «ДГ «Христинівське», у соціальну сферу, надавши йому статус будинку культури з метою подальшого використання за призначенням.

Листом Інституту розведення і генетики тварин Національної академії аграрних наук України № 01/271 від 03 липня 2013 року відповідача повідомлено про неможливість передачі у комунальну власність вказаного вище приміщення крамниці - складу, враховуючи вимоги Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності».

На підставі рішення Христинівської міської ради № 173 від 27 липня 2012 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31 липня 2012 року Христинівським виробничим відділком КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» проведена державна реєстрація права власності нежитлової будівлі, будинку культури, розташованого по вул. Чуйкова, 1 в м. Христинівка, за територіальною громадою м. Христинівка.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), об'єктами передачі згідно з цим Законом є: цілісні майнові комплекси підприємств, установ, організацій, їх структурних підрозділів (далі - підприємства); нерухоме майно (будівлі, споруди, у тому числі об'єкти незавершеного будівництва, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно підприємств; акції (частки, паї), що належать державі або суб'єктам права комунальної власності у майні господарських товариств; житловий фонд та інші об'єкти соціальної інфраструктури (далі - об'єкти соціальної інфраструктури), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій (далі - підприємств) або не увійшли до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом.

Відповідно до ст. 4-1 вказаного Закону, передача об'єктів соціальної інфраструктури здійснюється у порядку, встановленому цим Законом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Ініціатива щодо передачі об'єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність може виходити відповідно від органів, визначених статтею 3 цього Закону, підприємств, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації).

Рішення щодо передачі об'єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність приймаються органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними організаціями за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за згодою районних або обласних рад.

Пропозиції щодо передачі об'єктів соціальної інфраструктури, які належать підприємствам, погоджуються з цими підприємствами, а щодо передачі об'єктів соціальної інфраструктури, споруджених за рахунок коштів підприємств, - також з трудовими колективами цих підприємств. Пропозиція вважається погодженою з трудовим колективом підприємства за наявності рішення загальних зборів трудового колективу, прийнятого більшістю голосів від числа працівників підприємства. Пропозиції щодо передачі у комунальну власність об'єктів соціальної інфраструктури, які не увійшли до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), не потребують погодження з такими підприємствами та їх трудовими колективами.

За змістом ч. 1 ст. 7 вказаного Закону передбачено, що з державної у комунальну власність передаються безоплатно такі об'єкти: житлові будинки (разом із вбудованими та прибудованими нежилими приміщеннями) та гуртожитки (в тому числі не завершені будівництвом); підприємства теплопостачання (теплоцентралі), які виробляють теплову енергію для споживачів житлово-комунальної сфери, бюджетних установ та організацій, за умови надання відповідними органами місцевого самоврядування зобов'язання не відчужувати це майно у приватну власність; навчальні заклади, заклади культури (крім кінотеатрів), фізичної культури та спорту, охорони здоров'я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек), соціального забезпечення, дитячі оздоровчі табори, в тому числі не завершені будівництвом; підприємства міського і приміського транспорту, дорожнього господарства, спеціалізовані підприємства з установлення та експлуатації технічних засобів організації дорожнього руху разом з майном, яке вони обслуговують, а також акції (частки, паї) господарських товариств, створених на базі їх майна (у разі якщо щодо них не було прийнято рішення про закріплення їх у державній власності); аеропорти цивільної та колишні аеропорти військової авіації, які не мають можливості самостійно забезпечувати свою сертифікаційну придатність, за поданням Міністерства транспорту України та Міністерства оборони України; військові містечка (майнові комплекси), інше нерухоме і рухоме військове майно (крім усіх видів озброєння, бойової техніки та боєприпасів), яке вивільняється в процесі реформування Збройних Сил України і не планується до використання за призначенням; об'єкти соціальної інфраструктури державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», що розташовані на території міста Славутич, та інші об'єкти (будівлі, споруди, приміщення, у тому числі об'єкти незавершеного будівництва), які необхідні для реалізації інвестиційних проектів у межах спеціальної економічної зони «Славутич» з метою створення додаткових робочих місць; об'єкти інженерної інфраструктури водопровідного, каналізаційного господарства, що пов'язані з постачанням споживачам води, відведенням і очищенням стічних вод, а також благоустрою населених пунктів (включаючи елементи благоустрою та відповідні мережі, споруди, устаткування), за умови надання відповідними органами місцевого самоврядування зобов'язання не відчужувати це майно у приватну власність та забезпечувати його використання за цільовим призначенням.

Безоплатно можуть передаватися також інші об'єкти права державної власності, визначені статтею 2 цього Закону, якщо такі об'єкти не менше двох разів пропонувалися до продажу конкурентними способами приватизації, але не були реалізовані.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 7 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» містить вичерпний перелік об'єктів державної власності, які можуть бути безоплатно передані до комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 п. 6 Порядку відчуження об'єктів державної власності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 803 від 06 червня 2007 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відчуження майна здійснюється безпосередньо суб'єктом господарювання, на балансі якого перебуває таке майно, лише після надання на це згоди або дозволу (далі - згода) відповідного суб'єкта управління майном, який є представником власника і виконує його функції у межах, визначених законодавчими актами (далі - суб'єкт управління).

Згідно з ч. 10 ст. 15 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), держава передає академіям у безстрокове безоплатне користування без права зміни форми власності основні фонди, а також обігові кошти. Використання майна, переданого академіям, здійснюється ними відповідно до законодавства та статутів академій. Земельні ділянки надаються академіям у постійне користування або в оренду відповідно до земельного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», галузеві академії наук, здійснюючи повноваження з управління об'єктами майнового комплексу галузевих академій наук, забезпечують реалізацію прав держави як власника цих об'єктів, ефективно їх використовують та розпоряджаються цими об'єктами майнового комплексу у межах, визначених законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з п. 4.10 Статуту ДП «ДГ «Христинівське» Інституту розведення і генетики тварин Національної академії аграрних наук України, затвердженого в.о. Президента Національної академії аграрних наук України 29 жовтня 2010 року, майно Господарства є державною власністю, закріплене за ним Академією і належить йому на праві господарського відання.

Згідно з п. 4.17 Статуту, відчуження нерухомого майна господарства, що перебуває у віданні Академії, здійснюється лише з дозволу Президії Академії в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4.21 Статуту, Господарству забороняється без дозволу Президії Академії безоплатно передавати в будь-якій формі закріплене за ним державне майно іншим установам, організаціям, підприємствам, а також громадянам.

Як вбачається з матеріалів справи будь-яких дозволів щодо передачі належного позивачу спірного приміщення у комунальну власність територіальної громади м. Христинівка Президією Національної академії аграрних наук України не приймалось.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що відповідач, приймаючи рішення № 15-3/11-VI від 05 квітня 2012 року про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста нежитлової будівлі (будинку культури), діяв з порушенням наведених законодавчих норм Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності», Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», Порядку відчуження об'єктів державної власності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 803 від 06 червня 2007 року, оскільки у позивача не виникло обов'язку безоплатної передачі спірної нежитлової будівлі без дозволу Президії Національної академії аграрних наук України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що оскаржуване рішення прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Державного підприємства «Дослідне господарство «Христинівське» Інституту розведення і генетики тварин Національної академії аграрних наук України до Христинівської міської ради Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення є обґрунтованими та засновані на нормах права.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Христинівської міської ради Черкаської області залишити без задоволення, постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.