Справа № 817/2322/14
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2322/14

27 березня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук Т.О. при секретарі судового засідання Цвіркун О.О., за участю

представника позивача - Полюхович Л.С., Шеретюк О.О.,

представника відповідача - Мамонець О.В., Петруняк Р.Г., Солодкого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державної фінансової інспекції в Рівненській області

до Вищого професійного училища № 22
про зобов'язання вчинити певні дії , -
в с т а н о в и в :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулась Державна фінансова інспекція в Рівненській області з позовом до Вищого професійного училища №22 м. Сарни про зобов'язання вчинити дії по забезпеченню виконання в повному обсязі пункту 2 вимог про усунення виявлених ревізією порушень від 21.11.2013 року №17-03-17/8848 та перерахувати за рахунок власних надходжень спецфонду Училища до загального фонду державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» 257642,42 грн. або стягнути шкоду з винних осіб у неперерахуванні вказаної суми коштів до доходів загального фонду державного бюджету у порядку і спосіб, визначений статтями 130-136 Кодексу законів про працю України, у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав аналогічні пояснення, викладеним у позовній заяві. Крім того, пояснив, що в зв'язку з частковим перерахуванням відповідачем суми коштів, сума вказана в пункті 2 вимоги - 257642,42 грн. є вже меншою на день розгляду та вирішення адміністративної справи.

Представник відповідача подав заперечення проти позову у яких позовні вимоги не визнав та просив повністю відмовити у їх задоволенні. На обґрунтування поданих заперечень зазначив, що у позивача відсутні правові підстави для виставлення вимоги про стягнення, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Державною фінансовою інспекцією в Рівненській області проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Вищого професійного училища №22 м. Сарни за період з 01.05.2011 року по 01.09.2013 року. За результатами ревізії виявлено окремі порушення, які викладені в акті ревізії від 11.11.2013 року № 17-07-06/77.

В акті, зокрема, зазначено, що проведеною ревізією встановлено, що відповідачем протягом ревізійного періоду укладались договори оренди та тимчасового користування державним майном та договори на надання послуг по утриманню орендованого майна з установами, організаціями та підприємцями, яким ревізійному періоді передавалося в оренду чи тимчасове користування індивідуально визначене нерухоме майно Училища. Такими договорами на надання послуг передбачалося, що відповідач бере на себе зобов'язання надати для орендарів послуги по водопостачанню, водовідведенню, електроенергії, теплопостачанню, по постачанню природного газу та вивозу сміття, пропорційно до площі орендованого майна. Протягом ревізійного періоду відповідачем фактично надавалися для орендарів такі комунальні послуги: водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання та вивіз сміття. Послуги теплопостачання для орендарів не надавалися, оскільки централізоване теплопостачання в Училище відсутнє, а на балансі обліковується власна котельня, яка забезпечує опалення усіх приміщень за рахунок природнього газу. За даними бухгалтерського обліку Училищем проводилися нарахування плати за надані орендарям послуги по газопостачанню, водопостачанню, водовідведенню, електропостачанню та вивозу сміття шляхом віднесення нарахованих за ці послуги сум зменшення видатків Училища з оплати вказаних послуг підприємствам-постачальникам, з подальшим відновленням касових видатків, по мірі надходження коштів від орендарів за вищезазначені комунальні послуги. Кошти , що надійшли Училищу у вигляді плати за теплопостачання на загальну суму 261142,42 грн. відносилися не на зменшення видатків по комунальних послугах, а на збільшення доходів Училища та використовувалася на власні потреби навчального закладу.

За наслідками проведеної ревізії Держфінінспекцією в Рівненській області направлена на адресу Вищого професійного училища №22 м. Сарни вимога про усунення виявлених ревізією фінансових порушень (лист від 21.11.2013 за № 17-03-17/8848). Пунктом 2 вимоги Вище професійне училище №22 м. Сарни зобов'язано перерахувати за рахунок власних надходжень спецфонду Училища до доходів загального державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» 257642,42 гривень. В іншому випадку стягнути шкоду з осіб, винних у неперерахуванні вказаної суми коштів до доходів загального фонду державного бюджету шляхом проведення претензійно-позовної роботи. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України N 499/2011 від 23.04.2011, (далі Положення) Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що Держфінінспекція України має право звернутись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" № 2939-ХІІ від 26.01.1993, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Окрім цього, відповідно до пункту 49 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 550 від 20.04.2006 (далі Порядок № 550), у разі коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, орган служби ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

Згідно з пунктом 50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Між тим, пункт 49 Порядку № 550 передбачає конкретний порядок пред'явлення цивільних позовів, а саме: до винних працівників об'єкта контролю.

Отже, встановивши, що державному підприємству завдано шкоду, Держфінінспекція ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

При цьому, приписи зазначених норм матеріального права не наділяють суб'єкта владних повноважень правами щодо спонукання господарюючого суб'єкта на стягнення, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і в цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Наведене свідчить про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15.04.2013 № 21-40а14 та 13.05.2013 №21-89а14 та є обов'язковою для врахування судом відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України.

Оскільки Державна фінансова інспекція у Рівненській області пред'явила вимогу, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення, тому, з урахуванням проаналізованих вище норм матеріального закону та правової позиції Верховного Суду України, суд вважає відсутніми підстави для зобов'язання відповідача вчинити дії по виконанню п. 2 вимоги від 21.11.2013 року №17-03-17/8848 щодо відшкодування шкоди в сумі 261142,42 грн. (шляхом стягнення, в тому числі проведення претензійно-позовної роботи), оскільки, як зазначено вище, відповідна шкода (збитки) може бути відшкодована добровільно або шляхом стягнення в судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи згідно зі статтею 19 Конституції України зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За встановлених обставин суд вважає, що позовна вимога Державної фінансової інспекції у Рівненській області про зобов'язання Вищого професійного училища №22 м. Сарни виконати пункт 2 вимоги від від 21.11.2013 року №17-03-17/8848 року є безпідставною, а тому до задоволення не належить.

Відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволені адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кравчук Т.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 27 квітня 2015 року.