Справа № 742/910/15-а
Суддя: Білокур В. І.
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/34/15
Єдиний унікальний № 742/910/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Білокур В.І., при секретарі Сірій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу із забезпечення супроводження роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Чернігівській області Недобой Павла Михайловича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом вказуючи на те, що згідно Постанови ПС2 №336125 від 23 лютого 2015 року відповідач безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності у вигляді 450 грн. штрафу за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення п.11.1 ПДР України, а тому просить суд скасувати вищеназвану постанову по справі про адміністративне правопорушення, як незаконну та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 23.02.2015 року він дійсно керував автомобілем «БМВ 520» номерний знак НОМЕР_1 в м. Чернігів, але не допустив порушень вимог п.11.1 Правил дорожнього руху України, тобто, керований ним транспортний засіб був розташований згідно вимог цього пункту ПДР України, за відсутності дорожньої розмітки він продовжив рух прямо на перехресті пр-кт Миру - Котляревського, бо повороту ліворуч взагалі не було на даному "Т"-образному перехресті, свідком чого була пасажир (його матір) ОСОБА_3, про що він записав у відповідному протоколі, але інспектор ДАІ не зважив на його заперечення та безпідставно притягнув до адмінвідповідальності. Із цих підстав позивач просить суд скасувати вищеназвану Постанову про накладення на нього адміністративного стягнення (а.с.1).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлений позов з наведених вище підстав, а відповідач Недобой П.М. до суду неодноразово не з"явився, але надіслав до суду свої письмові заперечення проти позову, доєднавши 2 пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 30.03.2015 року (а.с.19-24).

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що 23.02.2015 року їхала до обласної лікарні в м. Чернігів і перебувала пасажиром в автомашині під керуванням її сина, здійснювали рух прямо на перехресті, а коли їх автомобіль зупинили працівники міліції, то син вказував про відсутність з його боку будь-яких порушень, але було складено якісь документи, її ніхто не опитував, хоча син наполягав на цьому, а інших свідків зупинки їх автомашини не було.

Заслухавши пояснення позивача, свідка та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з Протоколу про адміністративне правопорушення від 23.02.2015 року та Постанови по справі про адміністративне правопорушення від цієї-ж дати, ОСОБА_1 визнаний винним в порушенні вимог п.11.1 Правил дорожнього руху України, тобто, порушив рядність проїзду перехрестя пр-кт Миру - Котляревського в м. Чернігові, а саме з ряду призначеного для повороту ліворуч, здійснив рух прямо, чим скоїв адміністративне правопорушення за ст.122ч.2 КУпАП, за що і був підвергнутий адміністративному стягненню у вигляді штрафу розміром 450грн. (а.с.2-3).

Однак, в судовому засіданні позивач стверджував, що він завжди дотримується правил дорожнього руху, в даному разі також не порушив правил, бо відповідної розмітки на дорозі даного перехрестя - не було, бо він не рухався у крайній лівій полосі, а тому він наполягає про відсутність у його діях складу адмінправопорушення, про що також він зазначив і на місці складення адмінпротоколу, заперечивши свою винність у відповідній графі складеного адмінпротоколу, та вказував що має свідка ОСОБА_3.

Судом установлено, що у вищеназваному Протоколі у справі про адмінправопорушення - не зазначено доказів на підтвердження факту порушення ПДР України водієм ОСОБА_1, зокрема, відсутній запис відеофіксації, а у графі зазначеного свідком ОСОБА_5 - відсутній його підпис.

Із доданих відповідачем 2 письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 30.03.2015 року вбачається, що обидва ці свідки пояснюють про здійснення руху прямо з правого ряду, який призначений для повороту праворуч (а.с.23-24). Натомість, згідно вищеназваних Протоколу та Постанови від 23.02.2015 року у справі про адмінправопорушення інспектор ДАІ вказує, що ОСОБА_1 здійснив рух прямо з ряду призначеного для повороту ліворуч.

Вищеназвані протиріччя суд вважає суттєвими і як такими, що унеможливлюють для суду прийняти в якості доказів вищеназваних свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (підпис останнього з них взагалі відсутній в Протоколі), у зв"язку з чим суд не може зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, із-за відсуьності інших доказів, зокрема, відеофіксації на підтвердження винності останнього в порушенні правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, за результатами розгляду справи суд приходить до висновку, що виходячи зі змісту Протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної Постанови у справі про адміністративне правопорушення від 23.02.2015 року - залишаються не спростованими твердження позивача ОСОБА_1 про те, що він не порушив правил дорожнього руху.

Тому суд, керуючись положеннями ст.71 КАС України про обов"язок доказування та згідно досліджених у судовому засіданні матеріалів справ, і-за відсутності інших доказів на підтвердження висновку відповідача про винність позивача як особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, суд вважає непідтвердженою винність ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адмінправопорушення за ст.122ч.2 КУпАП, а тому заявлений ним позов в порядку адміністративного судочинства підлягає до задоволення із скасуванням вищезазначеної Постанови по справі про адміністративне правопорушення від 23.02.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 18, 69-71, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу із забезпечення супроводження роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Чернігівській області Недобой Павла Михайловича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23 лютого 2015 року складеної інспектора ДПС взводу із забезпечення супроводження роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Чернігівській області Недобой Павла Михайловича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 450 грн. - скасувати, провадження у справі закрити.

Копію даної постанови направити інспектору ДПС взводу із забезпечення супроводження роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Чернігівській області Недобой Павлу Михайловичу, для відому.

Постанова є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Білокур В.І.