Справа № 206/2775/14-а
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2015 рокусправа № 206/2775/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області

на постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2014 року у справі № 206/2775/14-а за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій,-

в с т а н о в и В :

05 травня 2014 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 25 квітня 2014 року, зобов'язати відповідача прийняти виконавчий лист № 206/1324/14-а, 6-а/206/14/14 від 10 квітня 2014 року до виконання та встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, встановивши строк подання звіту про виконання рішення суду.

Постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. На думку заявника апеляційної скарги, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови, оскільки під час винесення оскаржуваної постанови державний виконавець діяв на підставі та у спосіб, які передбачені чинним законодавством. Крім того, відповідач зазначив, що виконавчий документ, який пред'явлений до виконання, подано не за підвідомчістю виконання рішення, виконавчий документ необхідно пред'являти на виконання до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2011року в адміністративній справі № 2а-3314/11, зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову щорічну допомогу за 2011 рік відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2012 року постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська залишено без змін.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2014 року по справі № 206/1324/14-а змінено спосіб і порядок виконання постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2011 року по справі № 2а-3314/11 та зазначено «стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 5212 грн.».

10.04.2014 року на виконання вищезазначеного судового рішення позивачу був виданий виконавчий лист.

23.04.2014 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області із заявою про прийняття виконавчого листа № 206/1324/14-а, виданого 10.04.2014 року.

Проте, постановою від 25.04.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області Осельською Т.П. позивачу відмовлено у відкритті виконавчого провадження,

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення державного виконавця є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що державним виконавцем прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження не на підставі та не у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження».

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюється Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV (з наступними змінами та доповненнями).

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Разом з тим слід зазначити, що Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності з 01.01.2013 року, встановив особливий порядок та механізм виконання певних судових рішень.

Так, виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості:

у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника;

у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами;

у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Отже, виключно про 2013 рік, як зазначає відповідач, у законі не йдеться.

Як встановлено матеріалами справи, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська набрало законної сили 07 вересня 2012 року, тому дія вказаного Закону не поширюється на порядок виконання рішення суду.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим документом є не правомірними, а постанова державного виконавця не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а відтак є незаконною.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, на постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2014 року у справі № 206/2775/14-а - залишити без змін.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2014 року у справі № 206/2775/14-а - залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко