Справа № 826/2349/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 квітня 2015 року № 826/2349/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Транссервіс-М»
доДержавної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання незаконними дій, визнання протиправними та скасування вимоги від 27.01.2015 р. № 327-23, рішення про опис майна у податкову заставу від 29.01.2015 р. № 1527/10/26-54-23-01-24,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транссервіс-М» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання незаконними дій, визнання протиправними та скасування вимоги від 27.01.2015 р. № 327-23, рішення про опис майна у податкову заставу від 29.01.2015 р. № 1527/10/26-54-23-01-24.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві протиправно винесено податкову вимогу на суму податкового боргу 13 290,62 грн., протиправно нараховано пеню за невчасну сплату грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 33 454,62 грн. та винесено рішення про опис майна у податкову заставу.

В судовому засіданні позовні представник позивача вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 17.03.2015 р. не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. До суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Згідно наданих письмових заперечень на позов, проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні з огляду на те, що перевіркою позивача встановлено заниження податку на прибуток у загальній сумі 119 366,00 грн. за І квартал 2011 р. Згідно облікової картки платника податків 06.03.2015 р. пеня в розмірі 13 290,62 грн. є погашеною.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Транссервіс-М» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Транссервіс-М»:

1. пп.7.3.5 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про оприбуткування прибутку підприємств», в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток у загальній сумі 119 366,00 грн. за І квартал 2011 р.

2. п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит у загальній сумі 40 253,00 грн. за грудень 2013 р.

За результатами перевірки складено акт від 07.05.2014 р. № 472/26-54-22-01/33100947 та винесено податкове повідомлення-рішення від 14.05.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 50 316,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 40 253,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 10 063,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 14.05.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 119 367,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 119 366,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1,00 грн.

10.02.2015 р. ТОВ «Транссервіс-М» отримано податкову вимогу від 27.01.2015 р. № 327-23, складену ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС України у м. Києві на суму 13 2390,62 грн. та рішення про опис майна у податкову заставу.

Не погоджуючись із діями відповідача та прийнятими останнім рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Аналогічного змісту норма міститься в п. 2.2. Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України № 576 від 10.10.2013 року, у відповідності до якого податкова вимога формується, якщо платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки.

Отже, виходячи зі змісту наведеної вище норми, обов'язковим елементом, що надає право відповідачу на винесення податкової вимоги, є узгодження податкового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.05.2014 р. відповідачем було здійснено нарахування пені на суму заниження, визначену податковим органом в рішенні та за весь період оскарження.

Як зазначає позивач, податковим інспектором було повідомлено, що загальний розмір нарахованого грошового зобов'язання ТОВ «Транссервіс-М» з пені по податку на прибуток підприємств на дату нарахування складав 33 454,62 грн.

Враховуючи, що ТОВ «Трансервіс-М» було здійснено платіж з податку на прибуток підприємств 29.08.2014 р. у розмірі 20 000,00 грн., то зазначена сума грошових коштів була врахована податковим органом в рахунок погашення нарахованої, але не сплаченої позивачем пені. У зв'язку із наведеним, ТОВ «Транссервіс-М» повинно здійснити доплату в розмірі 13 454,62 грн. для повного погашення боргу з пені.

Як вже зазначалось, ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві було складено податкові повідомлення-рішення від 14.05.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 50 316,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 40 253,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 10 063,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 14.05.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 119 367,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 119 366,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1,00 грн.

Як встановлено судом, 07.05.2014 р. ТОВ «Транссервіс-М» було повністю сплачено визначені в податкових повідомленнях-рішеннях суми грошових зобов'язань, як за основним зобов'язанням так із за штрафними санкціями, а саме: з податку на прибуток у сумі 119 367,00 грн. та податку на додану вартість у сумі 50 316,00 грн. Вказане підтверджується випискою по рахунку наявною в матеріалах справи.

Таким чином, станом на 14.05.2014 р., тобто на дату складення податкових повідомлень-рішень від 14.05.2014 р. № , суми грошових зобов'язань були повністю сплачені позивачем, отже, нарахування сум грошових зобов'язань та відображення їх в особовому рахунку платника податків не відбулося, а тому вказані грошові зобов'язання є неузгодженими.

За таких обставин, у позивача відсутні будь-які непогашені грошові зобов'язання з податків і зборів, що сплачуються суб'єктами підприємницької діяльності відповідно до Податкового кодексу України.

Позивач звернувся з листом від 26.12.2014 р. до відповідача з проханням надати інформацію щодо наявності доказів нарахування пені. Проте, пояснень щодо такого нарахування відповідачем надано не було.

Між тим, позивачу було направлено податкову вимогу від 27.01.2015 р. № 327-23 та рішення про опис майна у податкову заставу від 29.01.2015 р. № 1527/10/26-54-23-01-24.

Відповідно до пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Аналіз вищенаведеної статті свідчить про те, що нарахування пені можливе лише у разі несплати податкового зобов'язання до дня настання строку його погашення. Тобто при сплаті зобов'язання до вказаного дня нарахування пені не може бути розпочато у зв'язку із ненастанням граничного строку погашення податкового зобов'язання як обов'язкової умови для початку нарахування пені.

При цьому, граничним днем строку здійснення погашення податкового зобов'язання є 10 день, що обраховується з наступного дня за днем складання податкового повідомлення-рішення.

Вказана позиція узгоджується із позицією, викладеною в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.03.2014 р. по справі №К/800/27405/13.

Відповідно до п. 59.3. статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Зі змісту пп. 54.3.2. п. 54.3. статті 54 Податкового кодексу України вбачається, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо ані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Таким чином, право відповідача на винесення та направлення податкової вимоги безпосередньо пов'язане з закінченням десятиденного строку з моменту винесення податкових повідомлень-рішень за результатами проведення перевірки позивача. Водночас, у разі якщо платник податків розпочинає процедуру оскарження вказаних повідомлень-рішень, право на винесення податкової вимоги не виникає.

Як встановлено судом, ТОВ «Транссервіс-М» 14.05.2014 р. в добровільному порядку здійснено оплату нарахованих відповідачем грошових зобов'язань як з податку на прибуток підприємств так і з податку на додану вартість у повному обсязі, а тому підстави для винесення оскаржуваної податкової вимоги та нарахування пені на суму, виявленого податковим органом заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за І квартал 2011 року за весь період заниження відсутні, оскільки день строку погашення визначеного податкового зобов'язання не настав.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо нарахування пені позивачу за зобов'язаннями з податку на прибуток у розмірі 33 454,62 грн. є протиправними.

Враховуючи, що судом визнано протиправним нарахування пені, відповідно оскаржувана податкова вимога є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є протиправною.

Відповідно до п. 88.1., п. 88.2 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

У відповідності до пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Отже, виходячи зі змісту вказаних вище норм Податкового кодексу України право податкової застави виникає виключено з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п. 2.1. Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 572 опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу. Таке рішення приймається керівником органу доходів і зборів і надається платнику податків, що має податковий борг.

Таким чином, з урахуванням того, що станом на день винесення рішення про опис майна у податкову заставу, податковий борг позивача не був узгоджений, зазначене рішення було прийнято з порушенням пп. 89.1.2. п. 89.1 ст.89 Податкового кодексу України, п. 2.1. Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів, а тому є протиправним.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність його дій щодо винесення оскаржуваних рішень, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссервіс-М»задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії ДПІ у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві по нарахуванню пені у розмірі 33 454,62 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю «Транссервіс-М» за невчасну сплату грошового зобов'язання з податку на прибуток, визначеного податковим органом в податковому повідомленні-рішенні № від 14.05.2014 р.

3. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 27.01.2015 р. № 327-23 на суму в розмірі 13 290,62 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про опис майна у податкову заставу від 29.01.2015 р. № 1527/10/26-54-23-01-24.

5. Судові витрати в сумі 438,48 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссервіс-М» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Іщук