Справа № 462/137/15-а
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/137/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 10.01.2015 р. звернувся в суд з позовом до Управління ДАІ УМВС України у Львівській області про скасування постанови серіії ПС2 № 292111 від 27.12.2014 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 676000 від 27.12.2014 р. Свої вимоги мотивує тим, що він, керуючи автомобілем Volkswagen LT 28 н/з НОМЕР_1 о 06.30 год. 27.12.2014 р. по вул. Кульпарківська-Наукова у м. Львові, був зупинений працівником ДАІ, який без участі свідків склав протокол про адміністративне правопорушення за проїзд ним перехрестя вулиць Кульпарківська - Щирецька у м. Львові на заборонений сигнал світлофора (червоний) та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. В якостідоказу працівник ДАІ продемонстрував йому запис на телефоні, зроблений камерою невідомого походження. що суперечить вимогам п. 17.10 Наказу МВС № 111. Між тим, він не порушував Правил дорожнього руху України, а оскаржувані протокол та постанова про адміністративне правопорушення мають сумнівне походження, оскільки чітко видно, що вони є підтертими та повторно складеними.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та доповнив, що він близько 06.30 год. 27.12.2014 р. керував автомобілем Volkswagen LT 28 і на перехресті вулиць Кульпарківська - Щирецька у м. Львові в'їхав у зону дії світлофора, коли загорівся жовтий сигнал, проте, щоб не вдаватись до екстреного гальмування і не створювати аварійної ситуації, продовжив рух далі, а тому вважає, що підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП немає. З оскаржуваної постанови чітко вбачається, що така була винесена на іншу особу, а потім змінена і переписана відносно нього. Просить позов задовольнити.

Управління ДАІ УМВС України у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не направило в суд свого представника і суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності такого.

Заслухавши пояснення позивача, свідка і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають таке значення ... - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП проїзд на заборонений сигнал світлофора ..., - тягне за собою накладення штрафу від 25 до 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян /тобто 425-510 грн./ та що вказане адмінправопорушення мають право розглядати і накладати адмінстягнення працівники Державтоінспекції МВС України, які мають спеціальні звання /ст.222 КУпАП/.

Як встановлено судом, відносно позивача 27.12.2014 р. о 06.30 год. складено протокол про адміністративне правопорушенняза проїзд перехрестя вулиць Кульпарківська - Щирецька у м. Львові на заборонений сигнал світлофора (червоний) /а.с. 5/ та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. /а.с. 4/.

Постанову про накладення адмінстягнення щодо ОСОБА_1 від 27.12.2014 р. виніс інспектор ДПС РДПС ДАІ з обслуговування м. Львова працівник міліції Лучишин І.П.

З пояснень позивача та свідка ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 близько 06.30 год. 27.12.2014 р. керував автомобілем Volkswagen LT 28 і на перехресті вулицьКульпарківська - Щирецька у м. Львові в'їхав у зону дії світлофора, коли загорівся жовтий сигнал, проте щоб не вдаватись до екстреного гальмування і не створювати аварійної ситуації, продовжив рух далі. Протокол про адміністративне правопорушення складався без участі свідків, позивач відмовся від підпису і пояснень в протоколі, а оскаржувана постанова на місці не виносилася.

З постанови серії ПС2 № 292111 від 27.12.2014 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП вбачається, що оскаржувана постанова спочатку була винесена 28.12.2014 р. відносно іншої особи і в подальшому змінена і переписана інспектором ДАІ відносно позивача, а тому така постанова не може бути законною.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо вимоги позивача про скасування протоколу про адміністративне правопорушення від 27.12.2014 р. серіії АП1 № 676000, то така до задоволення не підлягає, оскільки чинним законодавством визначено порядок оскарження лише постанови про адміністративне правопорушення, яка виноситься за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення на підставі оцінки усіх наявних доказів, в той час, як згідно ст. 251 КУпАП протокол являється одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, а правову оцінку вказаному доказу надається в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку визначеному КУпАП.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково і скасувати постанову про адміністративне правопорушення серіії ПС2 №292111 від 27.12.2014 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 71, 86 КАС України і ст.ст. 122, 222, 251, 256, 283, 293 КУпАП, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Постановуу справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №292111 від 27.12.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а адміністративне провадження по цьому факту щодо ОСОБА_1 - закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: