Справа № 826/2523/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 березня 2015 року 15:42 № 826/2523/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шулежка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Пасічнюк С.В.,

за участю сторін:

представник позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - Задорожко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державного земельного агентства у м. Києві, за участю третьої особи - Київської міської державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3, позивач) до Головного управління Головного управління Державного земельного агентства у м. Києві (надалі - Держземагентствоу м. Києві, відповідач), за участю третьої особи - Київської міської державної адміністрації (надалі також третя особа), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Держземагентства у м. Києві Бевзюк B.O. від 07.10.2014 р. №РВ-014 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; зобов'язати внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номеру земельній ділянці площею 0,0146 га, розташованій на АДРЕСА_1 для ведення колективного садівництва.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення Державного кадастрового реєстратора від 07.10.2014р. №РВ-014 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки при винесені оскаржуваного рішення відповідачем надано не мотивовану відмову у державній реєстрації, чим порушено вимоги ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях, пояснив суду, що оскаржуванерішення прийняте відповідачем з підстав та у межах повноважень, визначених чинним законодавством України.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог чи заперечень проти позову суду не надав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

На підставі доручення заступника Київського міського голови - секретаря Київради від 03.11.2008р. № 29/233-Д-13293 та завдання на виконання робіт КП «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_3., члену садівничого товариства «Дніпро» Харківського району м. Києва, для ведення колективного садівництва на АДРЕСА_1.

Враховуючи всі позитивні висновки погоджувальних служб даним проектом передбачено передати громадянці ОСОБА_3, члену садівничого товариства «Дніпро», у приватну власність земельну ділянку площею 0,0146 га для ведення колективного садівництва на АДРЕСА_1 за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

Після передачі проекту ОСОБА_3 з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру та отримання реєстрового номера земельної ділянки позивач звернулась до Держземагентства у м. Києві з відповідною заявою від 24.09.2014р. (реєстраційний № ЗВ-8000 И9042014).

Державним кадастровим реєстратором Держземагентства у м. Києві розглянуто заяву ОСОБА_3 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 24.09.2014р. разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення від 07.10.2014р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Вказане рішення мотивоване тим, що подані документи не відповідають вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: у погоджувальному висновку Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу київської міської ради (КМДА) не вірно зазначено вид використання земельної ділянки; також площа земельної ділянки на яку розрахована нормативна грошова оцінка відрізняється від площі земельної ділянки, яка відводиться.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" № 3613-VI від 07.07.2011р. та п. 5 Порядку ведення Державного земельного кадаструзатвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р. №105 ( далі - Порядок) державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у внесенні або наданні відомостей. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Згідно статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» , державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; орган - виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, ще забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

В той же час, згідно статті 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Таким чином, провівши системний аналіз вищезазначених норм права, суд приходить до висновку, що для здійснення державної реєстрації земельної ділянки, особа, що звертається, повинна надати державному реєстратору документи, що містять повну і достовірну інформацію про відомості, які відповідно до ст.. 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" включаються до Державного земельного кадастру. В іншому випадку Державний кадастровий реєстратор приймає рішення про відмову у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, в поданих позивачем до Держземагентства у м. Києві документах містились певні розбіжності.

Зокрема: у погоджувальному висновку Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу київської міської ради (КМДА), що оформлений листом від 21.07.2009р. №-09-7323 не вірно зазначено вид використання земельної ділянки, а саме зазначено «для індивідуального садівництва» замість «для колективного садівництва».

Після отримання рішення Держземагентства у м. Києві від 07.10.2014р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з вказаних підстав позивач звернулась до Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу київської міської ради (КМДА) із заявою від 14.10.2014р. про внесення змін до листа від 21.07.2009р. №-09-7323, в якому помилково вказане цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва.

Проте, листом від 21.11.2014р. Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) повідомив позивача, що Департамент не має можливості внести зміни до висновку Департаменту №09-7323 від 21.07.2009р., оскільки на зберіганні в архіві знаходяться копії зазначених документів.

Також, Департамент повідомив позивача, що повторний розгляд проекту землеустрою можливий після надходження документів у порядку, встановленому ст.186-1 Земельного кодексу України.

В той же час, суд зазначає, що законність і обґрунтованість відмови Департаменту у внесенні змін до висновку не є предметом дослідження даної адміністративної справи.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що площа земельної ділянки, на яку розрахована нормативна грошова оцінка, відрізняється від площі земельної ділянки, яка відводиться.

Зокрема, ОСОБА_3 21.01.2014р. звернулася до Держземагентства у м. Києві із заявою щодо виготовлення витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з відповідними додатками. В поданих заявником документах була вказана площа земельної ділянки 140 кв.м., у зв'язку з чим ОСОБА_3 отримала витяг з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 28.01.2014 р. № 474 у якому вказана також площа 140 кв.м. В той же час, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки у Плані відведення земельної ділянки М 1:2000 складає 146 кв.м.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки подані заявником документи не відповідали вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що рішення від 07.10.2014р. №РВ-014 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру винесене відповідачем правомірно, у межах повноважень та з підстав, передбачених чинним законодавством України, а тому у суду відсутні законні підстави для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем у повному обсязі доведено правомірність винесення оскаржуваного рішення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та підписаний 09.03.2015 року.

Суддя В.П. Шулежко