Справа № 808/8220/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/8220/14

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ПОСТАНОВА

31 березня 2015 року (о 15 год. 15 хв.)

Справа № 808/8220/14

Провадження ДО/808/1112/14

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря судового засідання Батечко М.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві

про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+» (далі – ТОВ «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі – суд) із позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві (далі – ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо корегування показників податкової звітності позивача в Автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок» «Підсистемі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» на підставі Актів №1709/26-55-22-10/38950934 від 18.06.2014, №2180/26-55-22-10/38950934 від 31.07.2014;

зобов'язати відповідача відновити в Автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок» «Підсистема автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» показники податкової звітності позивача за період: квітень, травень, червень, липень 2014 року, що зазначені у Податкових деклараціях з податку на додану вартість та були відкориговані на підставі Актів №1709/26-55-22-10/38950934 від 18.06.2014, №2180/26-55-22-10/38950934 від 31.07.2014.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що дії відповідача щодо самостійного корегування податкового кредиту з ПДВ, податкових зобов’язань з ПДВ позивач вважає протиправними, а порушене право на декларування податкових зобов’язань позивача з ПДВ та податкового кредиту з ПДВ підлягає поновленню шляхом зобов’язання відповідача вчинити дії щодо відображення в податковому обліку сум з ПДВ та податкового кредиту з ПДВ, визначених ним в податкових деклараціях за період квітень, травень, червень, липень 2014 року, оскільки самостійне коригування відповідачем таких відомостей спричиняє реальні зміни майнового стану та порушує права та інтереси позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Проте 13.01.2015 відповідач надав до суду заперечення на адміністративний позов (вх. № 961), де він зазначив, що позов не визнає, податкова інспекція діяла правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України. У задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін, за наявними у справі матеріалами.

У зв’язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, судом з’ясовано наступне.

Відповідачем 18.06.2014 складено Акт №1709/26-55-22-10/38950934 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+» (код ЄДРПОУ 38950934) з питань підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.04.2014 по 30.04.2014», в якому зазначено, що звіркою ТОВ «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+» документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із платниками податків за період з 01.04.2014 по 30.04.2014.

Також, відповідачем 31.07.2014 складено Акт №2180/26-55-22-10/38950934 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+» (код ЄДРПОУ 38950934) з питань підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.05.2014 по 31.07.2014», в якому зазначено, що звіркою ТОВ «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+» документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із платниками податків за період з 01.05.2014 по 31.07.2014.

Відповідно до п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку , визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Як зазначено у п.1 «Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок», затвердженому 27.12.2010 постановою Кабінету Міністрів України №1232 (далі – «Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок»), цей Порядок визначає механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок. Зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань (п.2 «Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок»).

У п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України зазначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Суд вважає, що за відсутності у контролюючого органу можливості зіставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, яке здійснюється контролюючим органом з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків і зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу та якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між суб’єктами господарювання, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків – відсутніми є і підстави для відповідних висновків про наявність чи відсутність господарських операцій.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пп.20.1.6 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов’язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом. Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі. Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит. Інформація на запит контролюючого органу надається Національним банком України, іншими банками безоплатно у порядку і обсягах, встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність». Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Як зазначено у пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідач не обґрунтував не проведення документальної позапланової перевірки позивача.

Відповідачем за результатами звірки не складено довідку, як того вимагає п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України, «Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок», затверджений 27.12.2010 постановою Кабінету Міністрів України №1232.

Про проведення зустрічних звірок, оформлених Актами №1709/26-55-22-10/38950934 від 18.06.2014, №2180/26-55-22-10/38950934 від 31.07.2014, зазначено у самих цих Актах.

При цьому, фактичне проведення відповідачем зустрічних звірок суперечить назві Актів №1709/26-55-22-10/38950934 від 18.06.2014, №2180/26-55-22-10/38950934 від 31.07.2014 щодо неможливості проведення зустрічних звірок.

У п.4.4 «Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок», затверджених 22.04.2011 наказом Державної податкової адміністрації України №236, зазначено, що у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - Журнал реєстрації довідок/актів) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

При цьому, форма Акту про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання не передбачає можливість зазначення про документальне не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із платниками податків.

Звідси, суд вважає не обґрунтованим зазначення відповідачем в Актах №1709/26-55-22-10/38950934 від 18.06.2014, №2180/26-55-22-10/38950934 від 31.07.2014 про документальне не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із платниками податків.

У пп.1.3.3 п.1.3 «Методичних рекомендацій щодо взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів», затверджених 18.04.2008 наказом Державної податкової адміністрації України №266 (який 14.06.2013 втратив чинність), зазначено, що для реалізації Методичних рекомендацій створені такі програмні продукти: система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України.

Як зазначено у п.1.1 «Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця», затверджених 14.06.2013 наказом Міністерства доходів і зборів України №165, ці Методичні рекомендації запроваджуються в органах Міністерства доходів і зборів України з метою поліпшення адміністрування податків, повноти декларування податкових зобов'язань в умовах впровадження спеціального програмного забезпечення для удосконалення діючих процедур проведення камеральних перевірок, що покращить якість матеріалів перевірок та сприятиме зменшенню термінів їх проведення.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків (пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України).

Відповідачем не доведено, що проводилась саме камеральна перевірка податкової звітності ТОВ «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+».

З урахуванням викладеного, суд вважає протиправними дії контролюючого органу зі складання Актів №1709/26-55-22-10/38950934 від 18.06.2014, №2180/26-55-22-10/38950934 від 31.07.2014.

Позивачем в обґрунтування своєї позиції по справі надано до суду копії Податкових декларацій з податку на додану вартість за квітень, травень, червень, липень 2014 року та копії Квитанцій у підтвердження отримання цих Податкових декларацій контролюючими органами.

Суми ПДВ наведені у Податкових деклараціях з податку на додану вартість за квітень, травень, червень, липень 2014 року є ідентичними сумам ПДВ зазначеним у скріншотах з аналітичної системи автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міндоходів України та в Актах №1709/26-55-22-10/38950934 від 18.06.2014, №2180/26-55-22-10/38950934 від 31.07.2014.

У скріншотах з аналітичної системи автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міндоходів України за звітний період квітень, травень, червень 2014 року зазначено відхилення сум ПДВ (суми ПДВ зазначені із знаком «–») за постачальниками та покупцями позивача.

Разом із цим, у скріншотах з аналітичної системи автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міндоходів України за звітний період липень 2014 року не зазначено відхилення сум ПДВ (суми ПДВ не зазначені із знаком «–») за постачальниками та покупцями позивача.

Наведене свідчить про те, що на підставі Актів №1709/26-55-22-10/38950934 від 18.06.2014, №2180/26-55-22-10/38950934 від 31.07.2014 внесені коригування показників податкової звітності ТОВ «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+» в АІС «Податковий блок» «Підсистемі автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за період квітень, травень, червень 2014 року.

Вказана інформація внесена без винесення відповідних податкових повідомлень-рішень. Зворотного відповідачем не доведено.

Відповідно до ст.74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

У пп.14.1.171 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України вказано, що податкова інформація – у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».

Згідно з ст.16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація – це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Конституційний Суд України визначив поняття «охоронюваний законом інтерес» як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам (Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 справа №1-10/2004).

Таким чином, у позивача є охоронюваний законом інтерес, який полягає у достовірності податкової інформації, відносно нього, яка міститься в інформаційних системах органу доходів і зборів, згідно раніше поданих позивачем податкових декларацій.

Податковим обов'язком визнається обов’язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.37.1 ст.37 Податкового кодексу України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов'язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Як зазначено у п.37.2 ст.37 Податкового кодексу України, податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов’язує сплату ним податку.

Суд дійшов висновку, що передбачений у ст.ст.36, 37 Податкового кодексу України податковий обов'язок в грошовому еквіваленті підлягає відображенню платником податків у складеній за правилами ст.46 Податкового кодексу України і поданій до контролюючого органу у порядку ст.49 Податкового кодексу України податковій декларації або у прийнятому контролюючим органом за правилами ст.ст.54, 58 Податкового кодексу України податковому повідомленні-рішенні.

При цьому, відповідно до ст.54 Податкового кодексу України підставою для винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення є факт як заниження, так і завищення платником податків грошових зобов'язань з податку (збору).

Будь-яких інших документальних підстав для виникнення чи зміни податкового обов’язку Податковий кодекс України не містить.

Складені контролюючим органом Акти №1709/26-55-22-10/38950934 від 18.06.2014, №2180/26-55-22-10/38950934 від 31.07.2014 – не віднесені Податковим кодексом України до тих обставин, котрі зумовлюють зміну розміру грошових зобов'язань з податку і збору.

Таким чином, за змістом норм Податкового кодексу України у будь-яких інформаційних базах контролюючих органів підлягають відображенню, насамперед, числові показники розміру грошових зобов'язань з податку (збору), що містяться у складених платниками податків документах обов'язкової податкової звітності, поданих платниками податків до територіальних органів доходів і зборів та прийнятих останніми. Ці показники підлягають незмінному збереженню до моменту набрання за правилами ст.56 Податкового кодексу України юридичної дії податковими повідомленнями-рішеннями, котрі прийняті контролюючими органами відповідно до ст.ст.54, 58 Податкового кодексу України.

Отже, враховуючи те, що за наслідками звірок податкові повідомлення-рішення не приймались, а відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались, то відповідачем безпідставно внесено зміни до АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за період квітень, травень, червень 2014 року.

Дії відповідача зі здійснення податкового контролю, що виразилися у проведенні звірок, безпідставно оформлених Актами №1709/26-55-22-10/38950934 від 18.06.2014, №2180/26-55-22-10/38950934 від 31.07.2014, та у здійсненні коригування показників податкової звітності ТОВ «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+» в АІС «Податковий блок» «Підсистемі автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за період квітень, травень, червень 2014 року, є протиправними.

З огляду на зазначене, суд вважає дії відповідача щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+» в АІС «Податковий блок» «Підсистемі автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за період квітень, травень, червень 2014 року – неправомірними та такими, що створюють негативні наслідки, усунути які можливо лише зобов'язанням відповідача вчинити дії щодо поновлення у зазначеній системі даних, задекларованих позивачем за відповідні періоди.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд,–

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві щодо корегування показників податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+» в Автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок» «Підсистемі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» на підставі Акту №1709/26-55-22-10/38950934 від 18.06.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+» (код ЄДРПОУ 38950934) з питань підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року» та Акту №2180/26-55-22-10/38950934 від 31.07.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+» (код ЄДРПОУ 38950934) з питань підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.05.2014 року по 31.07.2014 року» за період квітень, травень, червень 2014 року.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві відновити в Автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок» «Підсистема автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+» за період квітень, травень, червень 2014 року, що зазначені у Податкових деклараціях з податку на додану вартість та були відкориговані на підставі Акту №1709/26-55-22-10/38950934 від 18.06.2014 та Акту №2180/26-55-22-10/38950934 від 31.07.2014.

В задоволенні інших позовних вимог – відмовити.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ГАРАНТІЯ+» з Державного бюджету України судові витрати у сумі 54 грн. 81 коп. (п’ятдесят чотири гривні вісімдесят одну копійку).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні – з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак