Справа № 2а-0870/7775/11
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року 11 год. 40 хв.Справа № 2а-0870/7775/11 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сіпаки А.В.

при секретарі Горбовій І.С.

за участю:

представника позивача Багно Ю.В.

представника відповідача Лабур М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська ливарна компанія «Талко»

до: Приморської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Таврійська ливарна компанія "ТАЛКО" (надалі - позивач або ТОВ "Таврійська ливарна компанія "ТАЛКО") звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Приморської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (надалі - відповідач або Приморська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача № від 08.09.2011 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 598882 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 149707 грн., всього 748535 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.11.2011 провадження у справі № 2а-0870/7775/11 було зупинено до набрання законної сили судових рішень у справах № 2а-0870/7400/11 та № 2а-0870/7401/11.

Представник позивача в судовому засіданні не погодився з висновками, викладеними в акті №224/23/31433316, складеному 16.08.2011 відповідачем. Вважає, що висновки, викладені в акті щодо порушень порядку ведення податкового обліку не відповідають діючому податковому законодавству України та фактичним обставинам, а податкове повідомлення-рішення таким, що суперечить нормам діючого законодавства з наступних підстав. Просить позов задовольнити.

Представником відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначив, що Приморською ОДПІ проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ "Таврійська ливарна компанія "ТАЛКО", за результатами якої складено акт №224/23/31433316 від 16.08.2011. За період з 01.01.2010 по 31.12.2010 позивачем задекларовано податок на прибуток у сумі 409180 грн.

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2010 по 31.12.2010 встановлено його заниження всього у сумі 598829 грн., у тому числі за І квартал 2010 року в сумі 44475 грн., за ІІ квартал 2010 року в сумі 280158 грн., за ІІІ квартал 2010 року в сумі 274195 грн. в результаті допущених порушень податного законодавства, які відображено в п. 3.1, п. 3.2 розділу 3 акта перевірки.

В даному випадку ТОВ «Будпостачсервіс-2006» не мало необхідних умов для виконання такого постачання або здійснення діяльності, про що свідчить відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів, а також доведена доказова база щодо нікчемності укладених ТОВ «Будпостачсервіс-2006» правочинів з постачальниками. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серії А00 №543176 ТОВ "Таврійська ливарна компанія "ТАЛКО" зареєстроване Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області за адресою: 72420, Запорізька область, Приазовський район, смт.Нововасилівка, вул.Леніна, 184. Позивач має ідентифікаційний код 31433316.

Позивач взятий на податковий облік 09.07.2001 за №653. ТОВ "Таврійська ливарна компанія "ТАЛКО" зареєстроване як платник податку на додану вартість (індивідуальний податковий номер платника ПДВ 61).

Згідно акту №224/23/31433316 від 16.08.2011 за результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Таврійська ливарна компанія "ТАЛКО" щодо перевірки дотримання податкового законодавства з питання правових відносин з ТОВ «Карат» та ТОВ "Будпостачсервіс-2006" за період з 01.01.2010 по 31.12.2010, податковий орган дійшов наступного висновку: "… встановлено порушення: п.п.5.2 ст. 5, п.п.5.3.9 п. 5.3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств, що призвело до заниження податку на прибуток за 2010 рік на 598829 грн., у тому числі за І квартал 2010 року в сумі 44475 грн., за ІІ квартал 2010 року в сумі 280158 грн., за ІІІ квартал 2010 року в сумі 274195 грн.; 2. ст.203, 215, 228, 655, 656, 662 ЦК України в частині здійснення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними …".

Результатом розгляду відповідачем Акту перевірки №224/23/31433316 від 16.08.2011 стало прийняття відносно ТОВ "Таврійська ливарна компанія "ТАЛКО" податкового повідомлення-рішення Форми "Р" № від 08.09.2011.

Вказаним податковим повідомленням-рішенням відповідачем збільшено позивачу суму грошового зобов'язання податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 598882 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 149707 грн., всього 748535 грн.

Судом досліджено постанову Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 2а-0870/7400/11, яка відповідно до Ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2011 набрала законної сили. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 2а-0870/7400/11 скасовано податкові повідомлення-рішення від 06.05.2011 № та № .

Так згідно судом у справі № 2а-0870/7400/11 досліджено, що матеріалами справи встановлено, що на підставі службового посвідчення №036579 від 30.05.2008, на виконання пп. 20.1.4 п.20.1. статті 20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75. пп. 78.1.4 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 та наказу від 29.03.2011 №100 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки" проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача щодо перевірки правових відносин з ТОВ "Карат" () за період з 01.02.2010 по 28.02.2010, з 01.04.2010 по 31.07.2010 за результатами якої складено акт № 130/23/31433316 від 15.04.2011, в якому зроблено висновок про порушення позивачем вимог п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 №168/97-ВР, що призвело до завищення податкового кредиту на суму 384601 грн.; порушення ст. 203, 215, 228, 655, 656, 662 Цивільного Кодексу України в частині здійснення правочинів з ТОВ "Карат", які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 06.05.2011 № про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 318673,75 грн. (у т.ч. штрафні санкції 63734,75 грн.) та від 06.05.2011. № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2010 року на суму 86791 грн. та листопад 2010 року на суму 69487 грн.

З матеріалів справи встановлено, що в основу висновків ДПІ про порушення позивачем вимог п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" покладено висновки акту ДПІ у Васильківському районі Київської області від 26.11.2010 № 4943/23-23-20/36900457 документальної невиїзної перевірки ТОВ "Оптдевайс", а також виписаний на його підставі акт позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Карат" за період з 01.01.2010 по 31.12.2010, складений ДПІ у м. Суми.

В акті перевірки відповідачем зазначено, що при дослідженні всіх первинних документів (договір від 10.02.2010 №11/02-10, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення тощо) по взаємовідносинам між позивачем та ТОВ "Карат", відповідачем зроблено висновок, що ТОВ "Карат" не поставляло товар на адресу покупців, отже позивач не міг його придбати (стор. 11 акту перевірки).

Основою для таких висновків стало не знаходження ТОВ "Карат" за юридичною адресою, відсутність необхідних для реалізації продукції складських приміщень та транспортних засобів, що унеможливлює реалізацію продукції та виконання робіт власними силами; наявність у травні, липні 2010 року господарських взаємовідносин з ТОВ "Оптдевайс", діяльність якого була спрямована на формування податкового кредиту на користь третіх осіб, з метою заниження бази оподаткування по податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 2а-0870/7400/11 також встановлено, що в акті перевірки відсутні відомості про порушення відносно посадових осіб ТОВ "Карат" кримінальної справи за порушення вимог чинного законодавства, у т.ч. податкового; відсутні посилання на наявність вироку суду, якими доведена вина посадових осіб ТОВ "Карат" у знищенні (пошкодженні) державного майна або незаконному заволодінні ним, тощо. Відсутні подібні факти і відносно посадових осіб ТОВ "Таврійська ливарна компанія "ТАЛКО".

Тобто ДПІ не доведено умисел жодної із сторін за договором №11/02-10 від 10.02.2010 на укладання та виконання правочину без мети настання реальних наслідків, що обумовлені ним, або укладення правочину, який порушує публічний порядок.

Договір №11/02-10 від 10.02.2010, предметом якого є поставка сплаву алюмінієвого та лісів будівничих, було укладено для забезпечення здійснення основного виду господарської діяльності Покупця.

У вказаному договорі сторонами були визначені всі його істотні умови, зокрема, умовами поставки товару передбачено, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання, з часу передачі товару у розпорядження покупця; оплата товару здійснюється відповідно до рахунку на рахунковий рахунок чи в касу продавця.

Щодо відсутності у ТОВ "Карат" необхідних для реалізації продукції складських приміщень та транспортних засобів, що унеможливлює реалізацію продукції та виконання робіт власними силами, слід зазначити, що за умовами договору №11/02-10 від 10.02.2010 транспортування товару здійснювалося за рахунок позивача, автомобілем МАЗ 049-26НР причіп № 02341НР, який належить позивачу. Вказаний факт в підтверджується дослідженими в ході проведення перевірки товарно-транспортними накладними.

Жодних доказів, які б спростовували факт транспортування товару та його одержання покупцем за договором, податковим органом в акті перевірки не наведено. При цьому 0покупець виконав свої договірні зобов'язання, і вартість отриманого товару була ним оплачена, що підтверджується відповідними первинними документами.

Таким чином, про факт реального виконання умов договору свідчать видаткові накладні, податкові накладні, виписані від імені ТОВ "Карат", яке у встановленому законом порядку було зареєстровано платником ПДВ (відомості про анулювання реєстрації платника ПДВ в акті перевірки відсутні), товарно-транспортні накладні, що підтверджують транспортування товару, та платіжні доручення, які свідчать про безготівкові розрахунки між сторонами договору за поставлений товар, а так само свідчать про сплату сум ПДВ у вартості поставленого товару.

Відобразивши в акті перевірки певні фактичні дані, не можна довести нікчемність правочину.

Договір купівлі-продажу, укладений позивачем із ТОВ "Карат", не відносяться до зазначених правочинів, оскільки об'єктом договорів не були ні державна, ні комунальна власність, ні земля, ні надра, а також об'єктом договору не були об'єкти цивільних прав вилучені або обмежені в цивільному обігу.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом також досліджено Постанову Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 2а-0870/7401/11, яка згідно Ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2012 набрала законної сили. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 2а-0870/7401/11 скасовано податкові повідомлення-рішення № від 22.04.2011.

Судом у справі № 2а-0870/7401/11 досліджені документи, надані позивачем в обґрунтування формування податкового кредиту - виписані ТОВ "Будпостачсервіс-2006": податкову накладну №100 від 27.08.2010 на постачання 26т. лісів будівельних алюмінієвих на загальну суму з ПДВ - 304200 грн. 00 коп. (ПДВ становить 50700 грн. 00 коп.), видаткову накладну №РН-0000085 від 27.08.2010 на вказаний товар; податкову накладну №60 від 13.08.2010 на постачання 16,26т лісів будівельних алюмінієвих на загальну суму з ПДВ - 190242 грн. 00 коп. (ПДВ становить 31707 грн. 00 коп.), видаткову накладну №РН-0000049 від 13.08.2010 на цей товар; податкову накладну №61 від 20.08.2010 на постачання 4,988т алюмінієвого сплаву АК-9 на загальну суму з ПДВ - 72325 грн. 51 коп. (ПДВ становить 12054 грн. 25 коп.), видаткову накладну №РН-0000050 від 20.08.2010 на цей товар.

Відповідно до товарно-транспортних накладних: №22 від 13.08.2010, №23 від 20.08.2010, №24 від 27.08.2010 водієм ОСОБА_5 на автотранспортному засобі МАЗ-53366 НОМЕР_1 з пункту навантаження м.Миколаїв до пункту розвантаження смт.Нововасилівка, вул.Леніна, 184 доставлено вантаж, який зазначений у вказаних вище податкових накладних, видаткових накладних.

Згідно наданого позивачем Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серії А01 №492043 та Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 21.09.2011, ТОВ "Будпостачсервіс-2006" на момент виписки вищевказаних податкових накладних, складання товарно-транспортних накладних було зареєстроване за адресою: 54046, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул.Східна, буд.114.

Позивачем надано копію трудової книжки ОСОБА_5, згідно якої він з 02.06.2009 працює водієм на ТОВ "Таврійська ливарна компанія "ТАЛКО", посвідчення про відрядження з відмітками ТОВ "Будпостачсервіс-2006" про прибуття у дати відвантаження товару, Табель обліку використання робочого часу за серпень 2010 року, в якому зазначено про роботу водія ОСОБА_5 Крім того, позивачем надано письмові пояснення водія ОСОБА_5 про отримання вантажу 27.08.2010 у м.Миколаєві на ТОВ "Будпостачсервіс-2006".

Також, позивачем надано видаткові касові ордери та Звіти про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, заповнені водієм ОСОБА_5 за результатами відряджень до м.Миколаєві на ТОВ "Будпостачсервіс-2006". Позивачем надано Договір №А-04/07 від 01.06.2006 про оренду автотранспортного засобу МАЗ-53366 НОМЕР_1 у ТОВ "Литейщик", свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу, платіжні доручення про сплату орендної плати орендодавцеві за використання цього транспорту.

Вказані документи не викликають сумнівів про реальне отримання ТОВ "Таврійська ливарна компанія "ТАЛКО" товарів, зазначених у податкових накладних від ТОВ "Будпостачсервіс-2006".

Також, позивачем надано Договір купівлі-продажу №31, укладений 02.08.2010 ТОВ "Будпостачсервіс-2006" (продавець) з ТОВ "Таврійська ливарна компанія "ТАЛКО" (покупець) у п.1.1 якого зазначено, що предметом Договору є сплав алюмінієвий і ліса будівельні. Як вказано у п.4.1 даного Договору продавець вважається як виконаним своє зобов'язання з постачання товару з моменту його передачі у розпорядження покупця.

Отже, отримання позивачем товару самовивозом з м.Миколаїва не суперечить умовам договору.

В обґрунтування змін в активах платника податків, позивачем надано до суду: виписку по рахунку №7941 за 06.10.2010, за 13.10.2010 Донецької обласної філії АКБ "Укрсоцбанк" з призначенням платежу, які співпадають з даними податкових накладних, внесених до реєстру (які використані для формування податкового кредиту).

Для доведення факту використання у власній виробничій діяльності придбаних у ТОВ "Будпостачсервіс-2006" товарів позивачем надано до суду Технологічні інструкції: по прийманню та сортуванню лому алюмінієвих сплавів, на плавку алюмінієвих сплавів у полум'яній печі зі зливом сплаву через льотку, а також видаткові накладні: №РН-442/08 від 06.08.2010, №РН-470/08 від 23.08.2010, №РН-477/08 від 31.08.2010, №РН-479/08 від 31.08.2010, №РН-432/08 від 03.08.2010, №РН-422/08 від 02.08.2010, №РН-441/08 від 06.08.2010, №РН-455/08 від 16.08.2010, №РН-460/08 від 19.08.2010, №РН-468/08 від 22.08.2010, №РН-468/08 від 22.08.2010, №РН-473/08 від 27.08.2010, №РН-459/08 від 19.08.2010, №РН-472/08 від 27.08.2010, №РН-423/08 від 25.08.2010, №РН-420/08 від 02.08.2010, №РН-443/08 від 10.08.2010, №РН-456/08 від 16.08.2010, №РН-465/08 від 20.08.2010, №РН-481/08 від 31.08.2010, №РН-421/08 від 02.08.2010, №РН-450/08 від 12.08.2010, №РН-466/08 від 20.08.2010, №РН-425/08 від 02.08.2010, №РН-445/08 від 07.08.2010, №РН-453/08 від 14.08.2010, №РН-469/08 від 22.08.2010, №РН-475/08 від 27.08.2010, та податкові накладні про збут вироблених з алюмінію товарів кінцевим споживачам.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене суд із висновком податкового органу щодо правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до ст.4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Як зазначено у ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Згідно з п.1.2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку"), записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Відповідно до п.2.1 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Як зазначено у п.2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до приписів п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Зокрема до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті (п. п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону).

Згідно з п.п. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону, датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Відповідно до п. п. 5.3.9 п. 5.9 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

З наведених положень Закону випливає, що обов'язковою умовою віднесення витрат підприємства на оплату послуг, товарів, робіт до складу валових витрат є наявність господарських операцій з придбання цих послуг та зв'язок цих витрат з господарською діяльністю платника.

Згідно з п. 2.7 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 24.05.1995р. №88: "Первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Мінстатом України, також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами та відомствами України".

Факт отримання товару підлягає встановленню в судовому процесі, як юридичний факт, з яким закон пов'язує виникнення права платника податку на включення вартості придбаного товару до складу валових витрат.

Ч. 4 ст. 70 КАС України встановлено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Так ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996 від 16.07.1999 (далі Закон №996), зокрема, зазначено, що податкова та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Позивач не може нести відповідальність за протиправні дії свого контрагента (які навіть не доведені відповідачем) при відсутності у нього умислу на вчинення таких дій. Наявність у позивача умислу на вчинення протиправних дій при отриманні товару від ТОВ "Будпостачсервіс-2006" та ТОВ «Карат» відповідачем не доведено.

Таким чином, постановами суду, які набрали законної сили встановлено неправомірність висновків податкового органу, які послугували підставою для прийняття в подальшому податкового повідомлення-рішення № від 08.09.2011.

Суд також бере до уваги, що згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем під час проведення перевірки не у повному обсязі досліджено наявні первинні бухгалтерські документи позивача, в результаті чого винесено оскаржуване податкове повідомлення рішення, що підлягає скасуванню.

На підставі Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», керуючись ст.ст. 158-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення, винесене Приморською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області № від 08.09.2011.

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська ливарна компанія «ТАЛКО» () суму судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп. (три гривні сорок копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака