Справа № 2-а-1/11
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-1/11

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Бучацька А.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

судді - Яковлева Ю.В.,

судді - Коваля М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Саратського районного суду Одеської області від 13 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій у відмові в перерахунку пенсії особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

В С Т А Н О В И Л А:

17.09.2010р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ) про захист своїх прав, зазначаючи те, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що має право на пенсію, розмір якої не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком згідно з ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Оскільки відповідач протиправно відмовив йому у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на дотримання ним законодавства України, яким встановлюються умови пенсійного забезпечення, в зв'язку з чим просив у позові відмовити.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 24 січня 2011 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2011 року апеляційна скарга ГУПФ України в Одеській області залишена без задоволення, а постанова Саратського районного суду Одеської області від 24 січня 2011 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 жовтня 2014 року касаційну скаргу ГУПФ України в Одеській області задоволено частково. Постанову Саратського районного суду Одеської області від 24 січня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2011 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 14 листопада 2014 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача - управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області (далі - управління ПФУ).

Управління ПФУ в Саратському районі Одеської області заперечувало проти позову, зазначаючи, що позивач не звертався до УПФ України в Саратському районі із заявою про призначення пенсії відповідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та на обліку в даному управлінні не перебуває.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 13 січня 2015р. позов задоволено частково. Зобов'язано ГУ ПФУ провести перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.50, ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком для інвалідів ІІ групи за період з 17.03.2010р. по 22.07.2011р. з урахуванням вже виплачених сум за цей період.

Не погодившись із прийнятим рішенням ГУ ПФУ подало апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права, та просить прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України судова колегія розглядає справу в порядку письмового провадження, у зв'язку із відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про слухання справи за їх участю.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

ОСОБА_1 згідно посвідчень серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом ІІ групи (а.с.6-7, 46).

З 10.05.2000р. позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області, отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ. (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Позивач також отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особа, що відноситься до категорії 1 і визнана інвалідом ІІ групи в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, що розраховувалась виходячи з 19 гривень 91 копійки відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які по страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон № 796- ХІІ) (а.с.47-48).

Листом від 04.06.2010р. № 2399/05 ГУ ПФУ відмовило позивачу у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ч.4 ст.54 Закону №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з огляду на те, що даний вид пенсії призначається органами Пенсійного фонду України за місцем проживання.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач отримує пенсію згідно Закону № 2262-ХІІ, а заяву про припинення виплати зазначеної пенсії та заяву про призначення пенсії згідно Закону № 796- ХІІ позивачем до ГУ ПФУ не надано, тому позивачу правомірно не призначено пенсію по інвалідності згідно ч.4 ст. 54 Закону № 796- ХІІ. Стосовно призначення додаткової пенсії, суд першої інстанції зазначив, що розмір додаткової пенсії позивачеві як ліквідатору ЧАЕС 1 категорії інваліду ІІ групи, має розраховуватися з мінімальної пенсії за віком, а не в розмірі, визначеному Кабміном України, тому задовольнив позов в частині здійснення перерахунку додаткової пенсії, в іншій частині позову відмовив.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Крім того, враховуючи, що предметом апеляційного перегляду фактично є постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідно до ст.195 КАС України судова колегія не надає правову оцінку постанові суду першої інстанції в частині відмови у позові ОСОБА_1

Відповідно до вимог частини третьої статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Приписами ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами III групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Додаткова пенсія, зокрема, за шкоду, заподіяну здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу (стаття 53 Закону № 796-XII).

Аналізуючи наведені норми права, колегія суддів дійшла висновку, що військовослужбовець, який є інвалідом і інвалідність пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на додаткову пенсію на підставі Закону № 796-ХІІ, призначення (перерахунок) якої здійснюють головні управління ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Оскільки позивач є військовим пенсіонером, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та є інвалідом ІІ групи, перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує державну пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, він має право на одержання додаткової пенсії згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХII, при цьому обов'язок щодо її призначення (перерахунку) та виплати покладений на ГУ ПФУ.

Разом з тим, Законом України від 14 червня 2011 року №3491-VI Прикінцеві положення Закону України від 28 грудня 2010 року № 2857-VI «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким, зокрема, встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету ПФУ на 2011 рік.

23 липня 2011 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою встановлено розмір додаткової пенсії особам, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи. Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, має виплачуватися по 22 липня 2011 року, а після цього - у розмірі, передбаченому зазначеною постановою Кабінету Міністрів України.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої в частині задоволення позовних вимог не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Саратського районного суду Одеської області від 13 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: Ю.В.Яковлев

Суддя: М.П. Коваль