Справа № 2а-10070/12/1370
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2015 року Справа № 3379/13/876
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
головуючого-судді Довгої О.І.,
судді Матковської З.М.,
судді Запотічного І.І.
секретар судового засідання Гнатик А.З.
за участю представників сторін:
від відповідача Станько О.І.
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувсь з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 ВВ МВ, відповідно до якого просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови від виплати грошової компенсації замість належних йому предметів форменого обмундирування у сумі 5360,47 грн. та грошової компенсації за не отриманий продовольчий пайок з 11.03.2000 року по 15.08.2012 року у сумі 133146,35 грн., та зобов`язати відповідача виплатити йому ці грошові компенсації у зазначених сумах.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що при звільненні з військової служби йому не було виплачено грошової компенсації замість належних йому предметів форменого обмундирування та не виплачено грошової компенсації за не отриманий продовольчий пайок з 11.03.2000 року по 15.08.2012 року.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована, фактично, доводами позовної заяви.
Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечує. Просить постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.
Як вбачається з витягу з наказу № 184 від.15.08.2012 року позивач 15.08.2012 року звільнений з військової служби наказом № 82 о/с від 09.07.2012 року командувача внутрішніх військ МВС України у відставку Збройних Сил України за станом здоров`я.
Позивачу 15.11.2012 року видано довідку-рахунок № 26 від 15.08.2012 року на виплату грошової компенсації замість належних предметів форменого обмундирування на суму 5360,47грн.
Позивач просить зобов`язати відповідача виплатити йому суму грошової компенсації замість належних предметів форменого обмундирування та грошову компенсацію за не отриманий продовольчий пайок з 11.03.2000 року по 15.08.2012 року у сумі 133146,35 грн.
Суд першої інстанції відмовив у задоволені адміністративного позову повністю.
Колегія суддів вважає, що в задоволені адміністративного позову слід відмовити в частині позовних вимог за період з 27.05.2012 року по 27.11.2012 року. Позовні вимоги за період з 11.03.2000 року по 26.05.2012 року залишити без розгляду з посиланням на наступне.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції від 21.09.1999 року, військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно та продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Статтею 2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17 лютого 2000 року призупинено дію частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість них.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб`статтю 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції, а також доповнено статтею 9-1, якою було передбачено, зокрема, що військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів, порядок виплати грошової компенсації визначається Кабінетом Міністрів України.
29 березня 2002 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних сил України, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації», яка не передбачала компенсації за продовольче забезпечення.
Виплата грошової компенсації замість продовольчого забезпечення також не передбачена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» від 03.11.2006 року № 328-V (чинний з 01.01.2007 року).
Як вбачається з витягу з наказу № 184 від.15.08.2012 року позивач 15.08.2012 року звільнений з військової служби наказом № 82 о/с від 09.07.2012 року командувача внутрішніх військ МВС України у відставку Збройних Сил України за станом здоров`я.
Таким чином, позивач про порушене право на виплату компенсації за неотримане речове майно мав знати, як під час проходження служби, так і остаточно в цьому впевнитись в день звільнення з військової служби.
Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи яка його подала не знайде підстав до його поновлення.
З адміністративним позовом позивач звернувсь до суду 27.11.2012 року, просить зобов`язати відповідача виплатити йому суму грошової компенсації замість належних предметів форменого обмундирування та грошову компенсацію за не отриманий продовольчий пайок з 11.03.2000 року по 15.08.2012 року. Відтак за період з 11.03.2000 року по 26.05.2012 року позивачем пропущено строк звернення до суду.
Матеріали справи не містять доказів про поважність причин пропуску строку на звернення позивачем з даним позовом в частині пропущеного строку.
Відповідно до вимог ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.
Керуючись ст. 160, ст.ст. 195,196, п.п. 3,4 ст. 198, п. 4 ст. 202, ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 205 ст.ст. 207,254 КАС України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС про виплату грошової компенсації за речове майно задовольнити частково.
В задоволені позовних вимог за період з 27.05.2012 року по 27.11.2012 року відмовити.
Позовні вимоги за період з 11.03.2000 року по 26.05.2012 року залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.
Судді Матковська З.М.
Запотічний І.І.