Справа № 2-а-2536/11/2205
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-2536/11/2205 Головуючий у 1-й інстанції: Дворнік О.С.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

17 березня 2015 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2011 року позивач звернулася до Деражнянського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області вчинити донарахування та виплату сум щорічної допомоги на оздоровлення, передбачених ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2005 року по 01.01.2011 року включно та в подальшому виплачувати їх відповідно до вимог Закону, з наступним перерахунком вказаних сум виплат щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до змін законодавчо встановлених розмірів мінімальних заробітних плат.

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2011 року позов задоволено частково: визнано дії відповідача протиправними; зобов'язано відповідача провести нарахування та виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2009-2011 роки в розмірі 5 мінімальних заробітних плат у відповідності до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2011 року скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст. 197 КАС України проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як встановлено з матеріалів справи, позивач є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А № 123487, інвалідом І групи, що підтверджується копією посвідчення серії АЗ № 308673, та має право на пільги, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З довідки управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області встановлено, що допомога на оздоровлення за позивачу виплачувалася у розмірі 120 грн.

Статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам І та ІІ групи у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 48 Закону № 796-ХІІ (у редакції підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI) одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12 липня 2005 року № 562 було установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір щорічної допомоги на оздоровлення у фіксованому розмірі.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону № 107-VI визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з положеннями частини 4 статті 9 КАС України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік позивачеві застосуванню підлягає стаття 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12 липня 2005 року № 562.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що позивач просив перерахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2005-2011 роки.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, помилково зобов'язав відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2009-2010 роки, а в задоволенні позовних вимог за 2005-2008 роки відмовив, оскільки це суперечить вимогам ст. ст. 99, 100 КАС УКраїни.

Таким чином, з огляду на позовні вимоги позивача та норми чинного законодавства України, зокрема, ст. 99 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік.

Крім того, згідно з вимогами чинного законодавства цей вид допомоги є щорічним одноразовим, тобто виплачується один раз на рік.

Судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин, а тому в задоволенні позовних вимог про перерахунок та виплату допомоги на оздоровлення в подальшому необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, а також враховано не всі, встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

В силу вимог ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 4 декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від сплати державного мита звільняються органи праці та соціального захисту населення - позивачі та відповідачі - за позовами до суду щодо призначення і виплати всіх видів державної соціальної допомоги, компенсацій, виплат та доплат, установлених законодавством.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення судового збору з управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області за подання апеляційної скарги на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2011 року.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області про стягнення заборгованості скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області щодо відмови в перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2011 рік, протиправними.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням виплаченої суми.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.