Справа № К/9991/20386/12-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2015р. м. Київ К/9991/20386/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі Автономної Республіки Крим Державної податкової служби на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 07.11.2011 та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2012 по справі №2а-12220/11/6/0170 за позовом Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі Автономної Республіки Крим до Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Бахчисарая» про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляд суду передано вимоги Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі Автономної Республіки Крим до Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Бахчисарая» про стягнення заборгованості у розмірі 210196,35грн., у тому числі 114836,00грн. - з податку на додану вартість та 95360,35грн. - з плати за користування надрами.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 07.11.2011, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2012, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна податкова інспекція у Бахчисарайському районі Автономної Республіки Крим Державної податкової служби 12.03.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 21.03.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 07.11.2011 та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2012, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 58 Конституції України, підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14, пункту 59.5 статті 59, пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, пункту 1 частини другої статті 17, частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27.06.1995 Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Бахчисарая» зареєстровано Бахчисарайською районною державною адміністрацією Автономної Республіки Крим як юридична особа, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія АОО №571275, та знаходиться на обліку в Державній податковій інспекції у Бахчисарайському районі Автономної Республіки Крим як платник податків та зборів.

Відповідачем до Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі Автономної Республіки Крим було подано податкові декларації з податку на додану вартість (№ від 18.08.2011) та з плати за користування надрами (№ від 19.08.2011).

Разом з тим, Кримським республіканським підприємством «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Бахчисарая» зобов'язання зі сплати податку на додану вартість та плати за користування надрами за липень 2011 року самостійно, в порядку та строк не виконано, у зв'язку з чим за вказаним підприємством виникла податкова заборгованість у розмірі 210196,35грн.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, право на стягнення податкового боргу виникає після надіслання (вручення) контролюючим органом податкової вимоги платникові податків в порядку, передбаченому статтею 59 Податкового кодексу України.

Разом з тим, як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, докази направлення податковим органом на адресу відповідача податкової вимоги у встановленому законодавством порядку відсутні.

Таким чином, за встановлених судами обставин, висновок судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог є правильним.

Враховуючи вищевикладене, підстави для стягнення з Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Бахчисарая» суми податкового боргу у розмірі 210196,35грн. у позивача відсутні.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231, частини п'ятої статті 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі Автономної Республіки Крим Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 07.11.2011 та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2012 по справі №2а-12220/11/6/0170 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв