Справа № 2а-0770/3589/11
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Справа № 876/14588/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2013р. по справі за позовом Ужгородської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.10.2011р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача податковий борг по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 12131,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач, не виконав зобов'язання щодо сплати орендної плати за землю з фізичних осіб за 2011 рік.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2013р. позов задоволено.

Відповідач оскаржив дану постанову з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та неповного з»ясування, а також не доведеності обставин, які мають значення для справи, мотивуючи тим, що судом не з'ясовано щомісячний та річний розмір орендної плати, факти реального виконання Договору оренди і користування орендованою землею, правомірність укладення цього Договору та цільове призначення такої землі, коло осіб, яких стосуються спірні правовідносини й право позивача вимагати виконання зобов'язання, яке повинно виконуватись на користь Сільської Ради (не державного бюджету).

Жодним пунктом Договору оренди не передбачено, що розмір орендної плати має сплачуватись з урахуванням індексів інфляції.

Просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і таке стверджується матеріалами справи, 12.10.2007 року між Руськокомарівською сільською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, згідно якого останній зобов'язався сплачувати орендну плату за земельну ділянку у розмірах та умовах, визначених договором. (а.с.8-13)

Орендна плата вноситься відповідачем у грошовій формі у розмірі 5% нормативної грошової оцінки землі, яка становить 11455,77 грн. в рік - п.9 Договору. (а.с.9)

п.10 Договору передбачає, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. (а.с.9)

Так, згідно листа Держкомзему України від 11.01.2010 року №641/22/6-10 та листа ДПА у Закарпатській області від 13.01.2010 року №60/7/17-217 "Про індексацію грошової оцінки землі у 2010 році", коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель складає - 1,059.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013р. скасовано постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.08.2011 року та прийнято нову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Руськокомарівської сільської ради про скасування рішень Руськокомарівської сільської ради 5-ї сесії 5-го скликання від 25 травня 2007 року "Про надання земельної ділянки в оренду" та 11 -ї сесії 5-го скликання від 20 березня 2008 року "Про надання дозволу на викуті земельної ділянки" та визнання договору оренди землі від 12.10.2007 року незаконним - відмовлено повністю.

28.01.2009 року на адресу ОСОБА_1 направлена перша податкова вимога за №1/27, яка отримана ним 05.02.2009 року (а.с.14) та 17.11.2010 року за №2/83 направлена друга податкова вимога, однак така була повернута з відміткою про неможливість її вручення(а.с.15) у зв'язку з чим така була розміщена на дошці податкових повідомлень на підставі п.6.2.4 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", що підтверджується актом про розміщення податкових вимог на дошку податкових повідомлень. (а.с.16) Оскільки податковий борг відповідача, який підтверджується розрахунком податкового боргу, обліковою карткою платника податків не сплачено відповідачем в добровільному порядку, тому такий підлягає стягненню.

Щодо посилання апелянта на те, що позивач не має право на стягнення будь-яких грошових коштів за Договором оренди, які повинні бути сплаченими на користь сільської Ради, то колегія суддів зазначає наступне:

Згідно п.20.1.28 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.41.1 та п.41.5 ст.41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо їкої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги, висновків суду не спростовують.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160, 195 - 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2013р. по справі №2а-0770/3589/11- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець