Справа № 816/3844/14
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/3844/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ковальова Д.О.,

представника позивача - Огризкова А.А.,

представника відповідача - Клименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Ручки - Агро" до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2014 року позивач Приватне підприємство "Ручки - Агро" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 13 червня 2014 року № .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на незгоду із висновками позапланової виїзної перевірки відповідача, що набрала форму акта від 26.05.2014 № 308/16-07-22-14/33268457, щодо порушення підприємством п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст. 188, п. 209.2, п. 209.6, п. 209.7, п. 209.11 ст. 209 Податкового кодексу України, а саме недотримання вимог, що висуваються до суб'єктів спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства. Пояснювали, що всі операції мали реальний характер та в повному обсязі відображені в бухгалтерському та податковому обліках позивача, підприємством здійснювалась реалізація зерна кукурудзи власного виробництва.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПП "Ручки-Агро" у повному обсязі, посилаючись на те, що спірне податкове повідомлення - рішення винесено за результатами виявлених порушень за наслідками проведеної перевірки позивача, повністю відповідає нормам чинного законодавства та є таким, що не підлягає скасуванню.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Приватне підприємство "Ручки-Агро" (ідентифікаційний код 33268457) зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку в Гадяцькій ОДПІ, зареєстроване як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, що підтверджується копію Свідоцтва № 100195807 НБ № 008503 про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування на додану вартість, яке діє з 10.02.2009 року, фіксованого сільськогосподарського податку, що також не заперечується сторонами та встановлено під час проведення податкової перевірки.

У період з 13.05.2014 по 19.05.2014 на підставі направлень від 13.05.2014 №267, №268 та згідно наказу Гадяцької ОДПІ від 12.05.2014 № 308 посадовими особами Гадяцької ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Ручки-Агро" з питань дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, законності виникнення від'ємного значення з податку на додану вартість за період з 01.01.2014 по 31.03.2014 та з питань дотримання вимог податкового законодавства по розрахунках з ТОВ «Кернел-Трейд», , за лютий 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 26.05.2014 № 308/16-07-22-14/33268457 (далі - Акт перевірки), згідно із висновками якого встановлено порушення п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст. 188, п. 209.2, п. 209.6, п. 209.7, п. 209.11 ст. 209 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження податку на додану вартість (декларація загальна) у періоді, що перевірявся на загальну суму 713538,02 грн., у тому числі за лютий 2014 року у сумі 713538,02 грн.

На підставі акту перевірки від 26.05.2014 № 308/16-07-22-14/33268457 Гадяцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 13 червня 2014 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на загальну суму 1 070 307 грн. 02 коп., у тому числі 713538,02 грн. - за основним платежем та нараховані 356769 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням -рішенням, позивач подав скаргу до вищестоящого податкового органу в порядку адміністративного оскарження. За наслідками розгляду скарги позивача, рішеннями ГУ Міндоходів у Полтавській області від 21.08.2014 № 1781/10/16-31-10-04-12 та Державної фіскальної служби України від 12.09.2014 №3360/6/99-99-10-01-15 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

Позивач із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням не погодився у зв'язку з чим оскаржив його до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивач є сільськогосподарським підприємством, що сторонами не заперечується та матеріалами справи не спростовується.

З пояснень представника відповідача, наданих під час розгляду справи, змісту Акту перевірки та письмових заперечень на адміністративний позов слідує, що однією з обставин, за якої, відповідач дійшов до висновку про порушення позивачем п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст. 188, п. 209.2, п. 209.6, п. 209.7, п. 209.11 ст. 209 Податкового кодексу України та заниження ним податку на додану вартість за лютий 2014 року у сумі 713538,02 грн., є те, що ПП "Ручки-Агро" включено до складу податкових зобов'язань спеціальної декларації по ПДВ обсяг реалізації сільськогосподарської продукції, а саме кукурудзи в кількості 10000 т в сумі 13333300,00 грн. та суму ПДВ 26666660,00 грн., що являється частково продукцією власного виробництва в кількості 4530 т, де обсяг продажу складає 6039984,90 грн. та сума ПДВ 1207996,98 грн., яка є урожаєм 2013 року та продукцією не власного виробництва в кількості 5470 т, де обсяг продажу складає 7293315,10 грн., що призвело до заниження податкових зобов'язань загальної декларації за лютий 2014 року у сумі 1458663,02 грн.

Крім того, іншою обставиною, з якою відповідач пов'язує свої висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства, на думку перевіряючих є те, що суб'єкт господарювання у 2010-2012 роках здійснював реалізацію продукції не власного виробництва, так як у господарства відсутні землі для вирощування сільськогосподарської продукції, а тому, враховуючи, що ПП "Ручки-Агро" було передано у суборенду землі ПСП "Гарант-2005", підприємство не має права бути суб'єктом спеціального режиму оподаткування, та має сплачувати податок на додану вартість на загальних підставах, в зв'язку з відсутністю власної вирощеної сільгосппродукції.

В обґрунтування наведених висновків податковий орган в Акті перевірки посилається виключно на ті обставини, що Гадяцькою ОДПІ при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства "Ручки-Агро", , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 року по 30.06.2013 року, актом № 489/22.14/33268457 від 25.09.2013 року встановлено, що:

ПП "Ручки-Агро" надано завірені печаткою та підписом головного бухгалтера копії договорів суборенди земельних ділянок, укладених із ПСП "Гарант-2005", , а саме: - договір суборенди земельної ділянки земельної ділянки б/н від 01.09.2009 року, укладеного на один рік зі строком дії до 01.09.2010 р., де орендодавець - ПП "Ручки-Агро" надає, а орендар - ПСП "Гарант-2005" приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку, площею 1052 га за адресою: Полтавська область, Гадяцькій район, с. Ручки; - договору суборенди земельної ділянки земельної ділянки б/н від 01.09.2010 року, укладеного на один рік зі строком дії до 01.09.2011 р., де орендодавець - ПП "Ручки-Агро" надає, а орендар - ПСП "Гарант-2005" приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку, площею 1142 га за адресою: Полтавська область, Гадяцькій район, с. Ручки; - договору суборенди земельної ділянки земельної ділянки б/н від 01.09.2011 року, укладеного на один рік зі строком дії до 01.09.2012 р., де орендодавець - ПП "Ручки-Агро" надає, а орендар - ПСП "Гарант-2005" приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку, площею 1135 га за адресою: Полтавська область, Гадяцькій район, с. Ручки. В результаті чого на порушення п. 187.1 ст. 187, п. 198.3. ст. 198, п. 209.2 п. 209.6, п. 209.7, п. 209.11 ст. 209 Податкового кодексу України підприємством занижено податок на додану вартість у сумі 602860,00 грн.

Надаючи правову оцінку висновкам Акту перевірки, твердженням відповідача та підставам винесеного оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 13 червня 2014 року № , суд виходить з наступного.

За змістом норми пункту 209.1. статті 209 Податкового кодексу України, резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

За приписами абзацу 1 пункту 209.11. статті 209 Податкового кодексу України якщо суб'єкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то: а) на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, встановлений цією статтею. Таке підприємство зобов'язане визначити податкове зобов'язання з цього податку за підсумками звітного податкового періоду, в якому було допущено таке перевищення, і сплатити податок до бюджету в загальному порядку; б) контролюючий орган виключає таке підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та може повторно включити його до такого реєстру після закінчення наступних 12 послідовних звітних податкових періодів за наявності підстав, визначених цією статтею; в) таке підприємство вважається платником зазначеного податку на загальних підставах з першого числа місяця, в якому було допущено таке перевищення.

Зі змісту наведених законодавчих норм випливає, що особи, яки претендують на обрання спеціального режиму оподаткування повинні відповідати наступним кваліфікуючим вимогам (ознакам): - діяльність з постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) є основною; - такі сільськогосподарських товари (послуги) повинні бути вироблені (надані) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах; - питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Судом встановлено, що сільськогосподарським підприємством ПП "Ручки-Агро" (постачальник), будучи зареєстрованим суб'єктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, укладено договір поставки №П-2222/3/14 від 25.02.2014 з ТОВ "Кернел - Трейд" (покупець) , згідно умов якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2013 року на умовах, зазначених у цьому договорі.

На виконання вищевказаного договору позивачем виписано податкову накладну №1/2 від 25.02.2014 та видаткову накладну №1 від 25.02.2014 на загальну суму 15999960 грн., в т.ч. ПДВ 2666660 грн. (кукурудза в кількості 10000т по ціні 1333,33 грн. за 1 т без ПДВ), складські квитанції.

Згідно складської квитанції на зерно №658 від 25.02.2014 (АФ №753461) зерновий склад ПСП "Гарант-2005" прийняло на зберігання від ТОВ "Кернел - Трейд" на підставі договору складського зберігання №2 від 01.07.2013 зерно кукурудзи (3 клас) врожаю 2013 року, вагою 1000000 кг. Переоформлено зерно кукурудзи з ПП "Ручки - Агро".

Результати даної господарської діяльності за лютий 2014 року було відображено ПП "Ручки - Агро" у звітності як суб'єктом спеціального режиму оподаткування.

Як вже було зазначено вище підставою для нарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 713538,02 грн. відповідач визначив відсутність у позивача власної вирощеної сільськогосподарської продукції, враховуючи, як те, що актом перевірки № 489/22.14/33268457 від 25.09.2013 року було встановлена відсутність власної вирощеної продукції у попередніх періодах (2010-2012) з огляду на передачу ПП "Ручки-Агро" земельних ділянок у суборенду ПСП "Гарант-2005", так і те, що урожаєм 2013 року є зерно кукурудзи в кількості 4530 тн., а інша кількість - 5470 тн., реалізована в лютому 2014 року ТОВ "Кернел -Трейд", є продукцією не власного виробництва.

Отже, з викладеного випливає, що наявність порушення податкового законодавства відповідач пов'язує у тому числі з відсутністю такої кваліфікуючої вимоги, яке надає позивачу право обирати спеціальний режим оподаткування, як відсутність власних або орендованих (виробничих потужностей) основних фондах, а саме відсутність земель для вирощування сільськогосподарської продукції. Що визначено відповідачем у якості однієї з підстав для нарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 713538,02 грн.

При наданні оцінки наведеним твердженням відповідача суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до матеріалів справи, поставною Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2014 року у справі №816/1457/14 за позовом Приватного підприємства "Ручки - Агро" до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 16.10.2013 № , № , винесених на підставі Акту перевірки від 25 вересня 2013 року № 489/22.14/33268457 (тобто акту перевірки на який посилається податковий орган в обґрунтування висновків акту перевірки від 26.05.2014 № 308/16-07-22-14/33268457) позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнані протиправними та скасувані податкове повідомлення-рішення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській від 16.10.2013 року № та податкове повідомлення-рішення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській від 16.10.2013 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем в сумі 602860 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 141 350,5 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою суду 10.11.2014 року встановлено, що оформлення ПП "Ручки-Агро" та ПСП "Гарант-2005" договорів суборенди земельних ділянок, в сукупності з іншими доказами, не свідчить про фактичне вибуття зазначених земельних ділянок та здійснення на них діяльності іншим аніж позивач суб'єктом господарювання, та не є беззаперечним доказом відсутності у позивача посівних площ сільськогосподарських культур, а саме земель для вирощування сільськогосподарської продукції, тобто (виробничих потужностей) основних фондів в розумінні податкового законодавства. Таким чином, висновки податкового органу про те, що суб'єкт господарювання здійснював реалізацію продукції не власного виробництва, так як у господарства відсутні землі для вирощування сільськогосподарської продукції, а тому, враховуючи, що ПП "Ручки-Агро" було передано у суборенду землі ПСП "Гарант-2005", підприємство не має права бути суб'єктом спеціального режиму оподаткування, та має сплачувати податок на додану вартість на загальних підставах, в зв'язку з відсутністю власної вирощеної сільгосппродукції оцінені судом як суб'єктивна думка відповідача, що не доведена документальними доказами.

Постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2014 року, залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року.

Отже, судовим рішенням, що набрало законної сили було надано оцінку висновкам відповідача про відсутність у позивача власних або орендованих (виробничих потужностей) основних фондах, а саме відсутність земель для вирощування сільськогосподарської продукції, зазначеним в Акті перевірки від 25 вересня 2013 року № 489/22.14/33268457, під час дослідження податкового повідомлення-рішення № від 16.10.2013 року, щодо не доведеності відповідачем відсутності у позивача земель для вирощування сільськогосподарської продукції, з огляду на подані сторонами докази перебування у користуванні позивача на умовах оренди земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, суд не погоджується з доводами відповідача про здійснення реалізації позивачем у 2010-2012 роках продукції не власного виробництва, так як у господарства відсутні землі для вирощування сільськогосподарської продукції, що встановлено актом № 489/22.14/33268457 від 25.09.2013 року Гадяцької ОДПІ при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства "Ручки-Агро", , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 року по 30.06.2013 року, оцінку висновкам якого вже надано судом під час розгляду справи №816/1457/14 за позовом Приватного підприємства "Ручки - Агро" до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 16.10.2013 № , № .

Разом з тим, при наданні оцінки оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з наступного.

Пунктом 209.2. статті 209 Податкового кодексу України передбачено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 209.6. статті 209 Податкового кодексу України, сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником (пункт 209.7. статті 209 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 5, 6 р. І Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерством доходів і зборів від 13.11.2013 № 678 (чинного на момент виникнення правовідносин), усі платники податку на додану вартість подають податкову декларацію з позначкою "0110", у якій відображаються розрахунки з бюджетом (далі - декларація 0110).

Платники податку, які згідно зі статтею 209 розділу V Кодексу застосовують спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, крім декларації 0110 подають податкову декларацію з позначкою "0121"/"0122"/"0123" (далі - декларація 0121 - 0123), яка є невід'ємною частиною звітності за відповідний звітний період. До такої податкової декларації включаються лише ті операції, що стосуються спеціального режиму, установленого указаною статтею.

Враховуючи зазначене, сільськогосподарське підприємство - суб'єкт спеціального режиму оподаткування, операції з постачання сільськогосподарської продукції може відобразити в податкових деклараціях 0121 - 0123, лише в обсягах, що відповідають власним засіяним земельним угіддям, оформленим належним чином. При цьому, сільськогосподарськими податкове законодавство визнає ті товари, що вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються) безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування.

Відповідно до п. 1 договору поставки №П-2222/3/14 від 25.02.2014 у лютому 2014 року ТОВ "Кернел - Трейд" придбано у ПП "Ручки-Агро" кукурудзу врожаю 2013 року.

Дослідивши в судовому засіданні копію складської квитанції на зерно №658 від 25.02.2014 (АФ №753461) судом встановлено, що зерновим складом ПСП "Гарант-2005" прийнято на зберігання від ТОВ "Кернел - Трейд" зерно кукурудзи (3 клас) врожаю 2013 року, вагою 1000000 кг. Переоформлено зерно кукурудзи з ПП "Ручки - Агро".

Як встановлено в ході розгляду справи, згідно наданої до перевірки статистичної звітності № 4-сг "Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2013 року", № 29-сг "Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 01 грудня 2013 року", позивачем використовувалася посівна площа 1135,54 га, в т.ч. для посіву кукурудзи на зерно в розмірі 915,54 га, з яких отримано продукцію власного виробництва в кількості 45300 ц кукурудзи.

На виконання вимог суду представником позивача на обґрунтування своє позиції не надано належних та допустимих доказів наявності у підприємства в лютому 2014 кукурудзи власного виробництва врожаю 2013 року вагою 5470 тн. (10000 тн. - 4530 тн. = 5470 тн.), де обсяг продажу складає 7293315,10 грн., або укладення з ТОВ "Кернел - Трейд" додаткових угод до договору поставки №П-2222/3/14 від 25.02.2014 щодо зміни/уточнення умов реалізації зерна кукурудзи інших років.

Такимм чином, оскільки позивачем не підтверджено наявності поставок ПП "Ручки - Агро" зерна кукурудзи власного виробництва вагою 5470 тн., а відтак останній не мав права включати до складу податкових зобов'язань спеціальної декларації по ПДВ обсяг реалізації сільськогосподарської продукції, а саме кукурудзи в кількості 5470 т, де обсяг продажу складає 7293315,10 грн., та сума ПДВ 1458663,02 грн., та не являється продукцією власного виробництва, що призвело до завищення податкових зобов'язань по спеціальній декларації декларації за лютий 2014 року у сумі 1458663,02 грн., та заниження ПДВ у сумі 713538,02 грн.

З огляду на викладене, оскаржуване податкове повідомлення - рішення відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому вимоги позивача щодо визнання його протиправним та скасування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Абзацом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позову майнового характеру визначена 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем заявлено майнову вимогу - про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення ввід 13 червня 2014 року № 000132220 та при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 10 відсотків від повного розміру судового збору в 4872,00 грн., що на сьогоднішній день складає 487,20 грн.

Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог ПП "Ручки-Агро" відмовлено, то решта суми судового збору в розмірі 4384,80 грн. підлягає стягненню з позивача до Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Ручки - Агро" до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "Ручки - Агро" () до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 4 384, 80 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 30 березня 2015 року.

Суддя Р.І. Молодецький