Справа № 826/11385/14
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2014 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Старшини відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України Усика Михайла Юрійовича, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та стягнення шкоди, завданої незаконним рішенням та діями, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Старшини відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України Усика М.Ю., Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дії старшини відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України Усика М.Ю. з адміністративного затримання ОСОБА_2, стягнення зі старшини відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України Усика М.Ю. та Адміністрації Державної прикордонної служби України кошти на відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням та діями старшини відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України Усика М.Ю., а саме: матеріальної шкоди у розмірі вартості квитка на рейс № 415 «Київ-Мюнхен» в розмірі 2 350,00 гривень та моральної шкоди у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2014 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційну скаргу апелянт мотивує тим, що будь-які дані про позивача в базі даних «Відомості про іноземців та осіб без громадянства, які перевищили термін реєстрації паспортних документів в Україні» станом на 07.10.2014 відсутні, а отже не було підстав для затримання ОСОБА_2 та складання протоколу про адміністративне затримання. Якщо станом на 07.10.2014 дані про ОСОБА_2 в базі відсутні, то відсутній факт вчинення апелянтом перевищення терміну реєстрації паспортних даних в Україні, так як такі дані зберігаються в базі даних протягом п`яти років.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що старшині відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України Усику М.Ю., як посадовій особі, законодавчо було надано право затримувати іноземців в разі порушення ними правил перебування в Україні на строк до 3-х годин для складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки перевірка дотримання іноземцями строків перебування в Україні здійснюється автоматично на підставі наявної в Базі даних «Відомості про іноземців та осіб без громадянства, які перевищили термін реєстрації паспортних документів в Україні» інформації, тобто без втручання людського фактору.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.07.2014 старшиною відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України Усиком М.Ю., на підставі ст.ст. 260-263 КУпАП, затримано позивача громадянина Німеччини ОСОБА_2, про що складено протокол про адміністративне затримання.

Також, за наслідками зазначеного, начальником 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України капітаном Сомом Артемом Олександровичем складено відносно позивача громадянина Німеччини ОСОБА_2 постанову у справі про адміністративне правопорушення № 072194 від 15.07.2014 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 203 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення № 072194 від 15.07.2014 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 203 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн скасована в судовому порядку постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 359/7639/14-а (рішення набрало законної сили), якою визнано протиправними дії начальника 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України капітана Сома Артема Олександровича щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби № 444 від 27.05.2008 затверджено Положення про базу даних «Відомості про іноземців та осіб без громадянства, які перевищили термін реєстрації паспортних документів в Україні» (далі - Положення).

Згідно п. 3, п. 10 Положення база даних «Відомості про іноземців та осіб без громадянства, які перевищили термін реєстрації паспортних документів в Україні» (далі - База даних) - автоматизований банк даних (в електронному вигляді) відомостей про іноземців і осіб без громадянства та їх паспортні документи, зареєстрованих у пунктах пропуску через державний кордон, які перевищили терміни реєстрації, установлені Правилами в'їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.1995 № 1074.

Перевірка інформації за Базою даних здійснюється автоматично з використанням автоматизованих робочих місць «Інспектор» (стаціонарних, портативних, кишенькових) (далі - АРМ «Інспектор») ПТК АПК ІТС «Гарт-1» під час уведення інформації до Бази даних осіб посадовими особами підрозділів органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України, які в установленому порядку призначені і несуть службу в прикордонному наряді «Перевірка документів», шляхом асоціативного пошуку за такими реквізитами (з визначеним відсотком збігу даних):

прізвище та ім'я особи (латинськими літерами) - 90 %;

дата народження - 100 %;

громадянство - 100 %;

серія і номер паспортного документа - 100 %.

У разі збігу даних за цими реквізитами з даними, що зберігаються в Базі даних, на екрані АРМ «Інспектор» ПТК АПК ІТС «Гарт-1» з'являється відповідне інформаційне повідомлення з відображенням даних про особу із зазначенням коду ознаки інформації «ПТР» (перевищення іноземцем або особою без громадянства терміну реєстрації паспортного документа).

Відповідно до службової записки заступника начальника Головного центру обробки спеціальної інформації від 09.10.2014, станом на 15 годин 40 хвилин 07.10.2014 відомості, які зберігаються у базі даних щодо громадянина Німеччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутні.

Згідно письмових пояснень відповідача від 04.12.2014 (а.с. 97-99) та усних пояснень, наданих у судовому засіданні 02.04.2015, згідно аналізу введення інформації про позивача встановлено, що під час оформлення 10.04.2013 останній був оформлений як ОСОБА_2, а 16.02.2013, коли позивач виїжджав з України, як ОСОБА_2, так, за 13.08.2013 особа облікована на виїзд, при цьому не здійснюючи в'їзду, 23.08.2014 знову облікована на виїзд. Таким чином коректність роботи та наповнення бази даних БД 1.11 залежить від повноти та коректності наповнення бази даних БД 2.1, яка у свою чергу може формуватись некоректно з об'єктивних причин (відсутності можливості введення інформації у систему про вид документу, з яким особа перетинає державний кордон, в АРМ «Інспектор-К») та людського фактору (невнесення інформації про перетин особами державного кордону або внесення цієї інформації з помилками, використання різними особами різних документів під час перетину державного кордону, тощо). Зазначені неточності при формуванні бази даних можливо і могли потягнути виявлені у позивача перевищення терміну перебування та реєстрації в Україні.

Вищевказаним відповідач фактично спростовує свої ж твердження, що перевірка дотримання іноземцями строків перебування в Україні здійснюється автоматично на підставі наявної в базі даних інформації, тобто без втручання людського фактору, оскільки зі слів відповідача коректність роботи та наповнення бази даних залежить від повноти та коректності наповнення бази даних, яка у свою чергу може формуватись некоректно з об'єктивних причин та людського фактору.

Окрім того, згідно частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства, ВР України, № 2747-IV від 06.07.2005 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На вимогу цієї норми, відповідачем жодним чином не доведено, що 15.07.2014 при здійсненні прикордонного контролю пасажирів рейсу № 415 сполученням «Київ-Мюнхен» відбулось спрацювання даних щодо перевищення позивачем термінів перебування на території України та на екрані АРМ «Інспектор» ПТК АПК ІТС «Гарт-1» з'явилося інформаційне повідомлення з відображенням даних про ОСОБА_2 із зазначенням коду ознаки інформації «ПТР» (перевищення іноземцем або особою без громадянства терміну реєстрації паспортного документа).

Листом Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України № 29/В-84 від 06.11.2014 на лист позивача № 23/В80 від 10.10.2014 надано відповідь, зокрема повідомлено, що на теперішній час переглянути відеоінформацію за 15.07.2014 не має можливості, у зв'язку з тим, що враховуючи технічні обмеження підсистеми відеоспостереження відеоінформація території пункту пропуску (місця здійснення прикордонного та інших видів контролю, службові приміщення підрозділу Держприкордонслужби України) зберігається протягом 30 діб з моменту запису, та перезаписується автоматично без втручання обслуговуючого персоналу.

Також слід зазначити, що згідно п. 22 Положення інформація Бази даних зберігається на дисковому масиві у файлах формату системи керування базами даних «Oracle» основного та резервного серверів ЦСД центральної підсистеми системи «Гарт» протягом 5 років.

Однак, станом на 07.10.2014 відомості щодо ОСОБА_2 відсутні.

Таким, чином колегія суддів вважає протиправними дії старшини відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України Усика М.Ю. з адміністративного затримання ОСОБА_2 15.07.2014 оскільки достатніх, належних та допустимих доказів вчинення позивачем порушення щодо терміну перебування на території України, відповідачами не надано.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Старшини відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України Усика М.Ю. та Адміністрації Державної прикордонної служби України коштів на відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконним рішенням та діями відповідача у розмірі вартості квитка на рейс № 415 «Київ-Мюнхен» в сумі 2 350,00 гривень, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підтвердження того, що позивачем понесені матеріальні збитки в розмірі 2350, 00 грн надано суду квиток на ім'я ОСОБА_2 та розрахунок вартості квитка - 2350, 00 грн.

В судовому засіданні, представником ОСОБА_2 зазначено, що позивачем придбавався електронний авіаквиток, у зв'язку з чим, інші докази понесення ним матеріальних збитків відсутні.

Разом із тим суду не надано доказів, що позивачем не використане право на авіа переліт як на вказаний рейс, так і в подальшому. Не доведено факту, що витрати понесені на придбання авіаквитка не відшкодовані чи не повернуті авіакомпанією.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає необхідним наголосити, що для підтвердження витрат у разі використання електронного авіаквитка можуть бути використані такі документи: оригінал розрахункового або платіжного документа, що підтверджує здійснення розрахункової операції у готівковій чи безготівковій формі (платіжне доручення, розрахунковий чек, касовий чек, розрахункова квитанція, виписка з карткового рахунку, квитанція до прибуткового касового ордера); роздрук на папері частини електронного авіаквитка з вказаним маршрутом (маршрут/квитанція); оригінали відривної частини посадкових талонів пасажира, інші документальні підтвердження використання (не використання) послуги авіаційного перевезення позивачем, замовлення та придбання іншої послуги перевезення, пов'язане із діями відповідачів.

Позовна вимога про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10 000 грн, також задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 (зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом чи або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 (зі змінами та доповненнями) при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Проте позивачем не зазначено у чому полягає моральна шкода позивача та чим саме відповідачами вчинено їй моральну шкоду, отже колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2014 скасувати та ухвалити нову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до Старшини відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України Усика Михайла Юрійовича, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та стягнення шкоди, завданої незаконним рішенням та діями, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Старшини відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України Усика Михайла Юрійовича з адміністративного затримання ОСОБА_2.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 07.04.2015.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.