Справа № 815/1312/15
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1312/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року 14 год. 49 хв. м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд складі:

головуючого судді Корой С.М.

секретар судового засідання Філіппова Ю.В.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 (по довіреності)

представника відповідача - Летінська Т.Д. (по довіреності)

представника відповідача - Басюк О.М. (по довіреності)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси, Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправною та скасування постанови, суд, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси, Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в якій позивач просить:

-визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату недоїмки №Ф-1987 від 27 травня 2013 року видану управлінням Пенсійоного фонду України у Київському районі м.Одеси про стягнення боргу зі сплати єдиного внеску в розмірі 1194,03 грн. З ФОП ОСОБА_4, ідентифікаційний код - НОМЕР_1;

-визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Летінської Тетяни Демянівни ВП №45182120 від 17 жовтня 2014 року щодо примусового виконання вимоги про сплату недоїмки №Ф-1987 від 27 травня 2013 року виданої управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси.

У своєму позові позивач зазначла, що 20.03.2007 року Позивача, як фізичну особу-підприємця, було взято на облік в УПФ у Київському районі м. Одеса. З моменту реєстрації в якості фізичної особи-підприємця Позивач перебувала на спрощеній системі оподаткування і була платником єдиного податку. 22.09.2010 року Позивач звернулась до УПФ у Київському районі м. Одеси із заявою про призначення пенсії. На підставі вказаної заяви та наданих документів УПФ у Київському районі міста Одеси 28.10.2010 року видало Позивачу пенсійне посвідчення, серія НОМЕР_2, в якому вказано вид пенсії "за віком".

Посилаючись на приписи п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" позивач зазначає, що у позивача, як пенсіонера за віком відсутній обов'язок сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Проте, 25.02.2015 року позивачем було отримано копію вимоги про сплату недоїмки №Ф-1987 від 27.05.2013 року прийняту управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси. Крім того, позивач зазначила, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.06.2013 року було скасовано вимогу №Ф-459 від 21.02.2013 року про сплату недоїмки у адміністративній справі №815/2252/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси, та 04.12.2014 року Одеським апеляційним адміністративним судом прийнято ухвалу, якою постанова від 11.06.2013 року залишена без змін, тобто рішення набрало законної сили, у зв'язку з чим вимога №Ф-1987 від 27.05.2013 року є протиправною та підлягає скасуванню.

24.02.2015 року позивачем отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45182120 від 17.10.2014 року щодо виконання вимоги управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси про сплату недоїмки №Ф-1987 від 27.05.2013 року. Позивач зазначає, що відповідачем - Першим Київським відділом ДВС порушено строки щодо направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, що є порушенням вимог ч.4 та ч. 6 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, позивач зазначає, що постанова Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП№45182120 від 17.10.2014 року не відповідає приписам ст.ст. 22, 26, 31 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що вимога про сплату недоїмки №Ф-1987 від 27.05.2013 року була направлена до ДВС 14.10.2014 року, тобто з пропуском строку пред'явлення виконавчого документа до виконання (один рік), що є обов'язковою підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Відповідач - управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси надав до суду заперечення (а.с. 84-85), в яких зазначив, що відповідно до заяви ОСОБА_4 про призначення пенсії від 21.09.2010 року та згідно протоколу від 24.09.2010 року позивачу було призначено пенсію за вислугою років плавскладу згідно з п. "д" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". В зв'язку з тим, що позивачу призначено пенсію за вислугу років на неї не поширюється дія ч.4 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Відповідно до даних ДПІ у Київському районі м.Одеси, ФОП ОСОБА_4 протягом І кварталу 2013 року перебувала на спрощеній системі оподаткування.

Відповідач - управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси посилаючись на приписи п. 3 ч.1 та ч.11 ст. 8 Закону України №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зазначив, що управлінням ФОП ОСОБА_4 виставлено вимогу від 27.05.2013 року №Ф-1987 на суму 1194,03 грн., та 30.05.2013 року відповідно до приписів згідно ч.4 ст. 25 Закону України №2464, управлінням було направлено на адресу позивача - ФОП ОСОБА_4 зазначену вимогу для узгодження. Оскільки позивачем не сплачено суму боргу виставленого у вимозі від 27.05.2013 року №Ф-1987, управлінням відповідно до приписів п.6 ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» було направлено вимогу на примусове виконання до органів ДВС. Відповідач зазначає, що управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси діяло в межах наданих йому повноважень та з дотриманням вимог діючого законодавства, у зв'язку з чим просить суд у задоволені адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Ознайомившись з запереченнями, представник позивача надав до суду письмові пояснення (а.с. 92-95), в яких пояснює, що Пенсійний фонд України до початку виготовлення пенсійних посвідчень забезпечує перевірку наявності раніше призначених пенсій (виготовлених посвідчень) особам, щодо яких подано зазначені відомості. У посвідченні серії НОМЕР_2, яке було видано позивачу за підписом начальника Управління ПФУ у Київському районі м.Одеси Манчур Т.М. зазначено вид пенсії «За віком». Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси - як орган владних повноважень, який відповідно до ст.19 Конституції України має діяти відповідно до закону. Проте всупереч діючому законодавству, управлінням ПФУ 27.05.2013 року було винесено вимогу №Ф-1987 про сплату недоїмки, тоді як законодавцем були внесені зміни та пенсіонерів за віком звільнено від сплати єдиного внеску.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та обґрунтування адміністративного позову та письмових пояснень у повному обсязі.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені ним у запереченнях проти позову.

Представник відповідача - Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши доводи адміністративного позову, заперечень проти нього, пояснення сторін, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступне.

ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків НОМЕР_1) зареєстрована, як фізична особа-підприємець 17.11.2003 року виконавчим комітетом Одеської міської ради, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії НОМЕР_3 (копія а.с. 29).

ОСОБА_4 з 21.02.2007 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійоного фонду України у Київському районі м. Одеси за реєстраційним номером 22085, що підтверджується повідомленням про взяття на облік фізичної особи-підприємця (а.с. 30).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 є платником єдиного податку, що підтверджується свідоцтвами платника єдиного внеску від 01.01.2011 року та від 04.05.2012 року (копія а.с. 35, 36).

22.03.2007 року ОСОБА_4 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеса із заявою про призначення пенсії та 28.10.2010 року Пенсійним Фондом України ОСОБА_4 було видано пенсійне посвідчення НОМЕР_2, у якому в графі "вид пенсії" вказано - "за віком" (а.с.31).

15.03.2012 року Позивачем було надано до УПФ у Київському районі м. Одеса звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011 рік, відповідно до якого Позивачем за січень - вересень 2011 року було визначено до сплати єдиний внесок у розмірі 2978,31 гривень (а.с. 32-33). Сума єдиного внеску за період жовтень - грудень 2011 року Позивачем не визначалась і не сплачувалась.

04.02.2013 року Позивач звернулась до в.о. начальника УПФ у Київському районі м. Одеса із заявою, в якій зазначила, що вона є пенсіонером за віком, на протязі 2012 року займалась підприємницькою діяльністю і була платником єдиного податку. В зв'язку з викладеним просила звільнити її від подання щорічного звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2012 рік (а.с. 34).

27.05.2013 року управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси відповідно до ФОП ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1, адреса: 65114, АДРЕСА_1) прийнято вимогу №Ф-1987 про сплату недоїмки у розмірі 1194 гривень 03 копійки.(копія а.с. 26)

Вимогу від 17.05.2013 року №Ф-1987 представник позивача отримав 25.02.2015 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме копією акта державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції - Летінської Т.Д. (копія а.с. 24).

17.10.2014 року головним державним виконавцем Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції на підставі вимоги УПФУ у Київському районі м. Одеси №Ф-1987 від 27.05.2013 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 45182120 (копія а.с. 25), яка була отримана представником позивача лише 25.02.2015 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами (копія а.с. 24).

Так, вирішуючи спір по суті заявлених вимог щодо визнання протиправною та скасувати вимогу про сплату недоїмки №Ф-1987 від 27 травня 2013 року видану управлінням Пенсійоного фонду України у Київському районі м.Одеси про стягнення боргу зі сплати єдиного внеску в розмірі 1194,03 гн. З ФОП ОСОБА_4, ідентифікаційний код - НОМЕР_1 суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 року (далі по тексту - Закон № 2464), що набрав чинності з 01.01.2011 року.

Відповідно до ст.1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно п.4 ч.1 ст.4 Закону № 2464 є, зокрема: фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України № 2464 особи, зазначені у п.4 ч.1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 1 Закону України № 1058-VI від 09.07.2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає визначення поняття "пенсіонер" - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 вказаного Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що позивачу - ОСОБА_4 видано пенсійне посвідчення НОМЕР_2, у якому зазначено вид пенсії "за віком" (копія а.с.31).

В зв'язку з цим ФОП ОСОБА_4, яка обрала спрощену систему оподаткування є платником єдиного податку, як пенсіонер за віком, на підставі ч.4 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" звільнена від обов'язку по сплаті єдиного соціального внеску після набуття статусу пенсіонера.

Таким чином, вимога управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси від 27.05.2013 року №Ф-1987 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 1194, 03 грн. є протиправною і підлягає скасуванню.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо призначення ОСОБА_4 пенсії за вислугою років і як наслідок неможливість застосування до позивача ч.4 ст.4 Закону № 2464 виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.09.2010 року ОСОБА_4 звернулась до управління Пенсійного фонду в Київському районі м. Одеса із заявою про призначення пенсії за вислугою років плавскладу, до якої були долучені необхідні документи: копія трудової книжки, довідка про підтвердження наявного трудового стажу та рішенням УПФУ в Київському районі м. Одеса, оформленого протоколом №20111 від 24.09.2010 року ОСОБА_4 була призначена пенсія (копія а.с. 66). Дослідивши вказаний протокол суд зазначає, що в графі "вид пенсії" вказано "за вислугу років", однак в подальшому протокол містить запис "загальний розмір пенсії за віком" (копія а.с. 66).

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 було видано пенсійне посвідчення, в якому вказаний вид пенсії - "за віком". Згідно з пунктом 45 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року документом, який підтверджує призначення особі пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом, що призначає пенсію, відповідно до Порядку обліку, зберігання, оформлення та видачі пенсійних посвідчень в Пенсійному фонді України та його органах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду № 4-1 від 25.03.2004 року. Таким чином, саме пенсійне посвідчення є документом, який підтверджує факт призначення пенсії.

Суд зазначає, що в розпорядженнях управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеса про перерахунок пенсії ОСОБА_4 вказано про вид пенсії "за віком", що є підтвердженням факту призначення позивачу пенсії саме за віком (а.с. 67-68).

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1.1-2.1.3 Порядку здійснення нагляду за додержанням вимог законодавства під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій органами Пенсійного фонду України, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 3 від 10.01.2007 року нагляд за правильністю та своєчасністю призначення (перерахунку) пенсій здійснюється підрозділами органів праці та соціального захисту населення шляхом перевірок матеріалів пенсійних справ, щодо яких органами Пенсійного фонду України прийнято рішення про призначення (перерахунок) або відмову в призначенні (перерахунку) пенсій та відстрочку часу призначення пенсії відповідно до законів, згідно з якими органами Пенсійного фонду України призначаються (перераховуються) пенсії. У ході здійснення нагляду перевіряється відповідність прийнятого рішення про призначення (перерахунок), відмову в призначенні (перерахунку) пенсії та відстрочку часу призначення пенсії законодавчим та нормативно-правовим актам, дотримання установленого законодавством порядку оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій. Таким чином, саме на органи праці та соціального захисту населення, а також Пенсійного фонду України покладено обов'язок контролювати правильність та своєчасність призначення пенсій.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси, зазначаючи про те, що позивачу призначено пенсію за вислугою років не надав суду доказів скасування розпорядження про призначення ОСОБА_4 пенсії за віком та доказів відкликання і заміни пенсійного посвідчення НОМЕР_2.

Крім того, зазначена позиція викладена в постанові Одеського окружного адміністративного суду від 11.06.2013 року у справі №815/2252/13-а за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату недоїмки, якою позовні вимоги задоволено.

04.12.2014 року ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси залишена без задоволення, а постанова Одеського окружного адміністративного суду без змін. Таким чином рішення набрало законної сили 04.12.2014 року.

Відповідно до ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Летінської Тетяни Демянівни ВП №45182120 від 17 жовтня 2014 року щодо примусового виконання вимоги про сплату недоїмки №Ф-1987 від 27 травня 2013 року виданої управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну службу.

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Як вбачається з належним чином засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження, наданих до суду представником відповідача у судовому засіданні, управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси звернулось до Начальника Першого Київського відділу ДВС з заявою про надання для примусового виконання - вимоги №Ф-1987 від 27.05.2013 року про сплату недоїмки ФОП ОСОБА_4 лише 14.10.2014 року (копія а.с. 72).

Зазначена заява була прийнята до виконання Першим Київським відділом ДВС 14.10.2014 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції відділу ДВС (копія а.с. 72), та 17.10.2014 року головним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Летінською Т.Д. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45182120 по виконанню вимоги про сплату недоїмки №Ф-1987 від 27.05.2013 року (копія а.с. 73).

Тобто головним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Летінською Т.Д. при прийнятті 17.10.2014 року постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №45182120, порушено приписи ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Надані в судовому засіданні усні пояснення представників відповідачів щодо повторного направлення зазначеної вимоги до Першого Київського відділу ДВС ОМУ суд оцінює критично, оскільки до суду жодним з представників відповідачів не надано належних доказів на підтвердження зазначених обставин. Після дослідження судом письмових доказів суд з'ясував в учасників процесу чи ними до суду надано всі наявні в них докази представником позивача в обґрунтування заявленого адміністративного позову та чи вони досліджені судом, а так само у представників відповідачів чи ними до суду надано всі наявні в них докази в обґрунтування заперечень на заявлений адміністративний позов. На що учасники процесу в судовому засіданні відповіли ствердно, що підтверджується аудіо фіксацією содового процесу.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, представник відповідача - Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду заперечень проти заявленого адміністративного позову, а також доказів в обґрунтування правомірності винесення оскаржуваного позивачем рішення.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з положеннями ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з вимогами ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд

Враховуючи викладене та посилаючись на зазначені вище норми законодавства, суд вважає, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси, Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправною та скасування постанови заборгованості є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254, 255 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси, Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-1987 від 27 травня 2013 року про сплату недоїмки, видану управлінням Пенсійоного фонду України у Київському районі м. Одеси про стягнення боргу зі сплати єдиного внеску в розмірі 1194 (однієї тисячі ста дев'яносто чотирьох) гривень 03 копійок з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1).

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Летінської Тетяни Демянівни ВП №45182120 від 17 жовтня 2014 року щодо примусового виконання вимоги про сплату недоїмки №Ф-1987 від 27 травня 2013 року виданої управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 06.04.2015 року.

Суддя С.М.Корой

.