Справа № 2а-7920/10/2070
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2015р. м. Київ К/9991/20921/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2010 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2011 року

у справі № 2а-7920/10/2070

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова (далі - відповідач) про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 19 квітня 2007 року № /0 та № /0 (в редакції уточнення позовних вимог від 02 листопада 2010 року).

Справа неодноразово розглядалася різними судовими інстанціями.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2010 року позов був задоволений в повному обсязі. Скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ в Московському районі м. Харкова від 19 квітня 2007 року № /0 та № /0.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2011 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2010 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у Московському районі м. Харкова, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2010 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2011 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відповідності до положень частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну відповідача - ДПІ у Московському районі м. Харкова його правонаступником - ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії АВ № 496533 від 07 червня 2013 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПІ у Московському районі м. Харкова провела позапланову перевірку дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за період з 13 серпня 2003 року по 30 червня 2004 року, за результатами якої був складений акт № 2040/172/НОМЕР_1 від 19 квітня 2007 року.

За висновками акта перевірки, позивачем були порушені вимоги: статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», які полягали у включенні до декларацій про доходи за 1 півріччя 2004 року перекручених даних, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 558270,89 грн.; підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість за березень 2004 року на 344331,92 грн.

Зокрема, у акті перевірки було вказано, що при плановій перевірці фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 13 серпня 2003 року по 30 червня 2004 року, результати якої оформлені актом № 619/17-141 від 19 листопада 2004 року, встановлено, що у 1 півріччя 2004 року на підставі договору купівлі-продажу позивач придбав у ПП «Дельта-2002» соняшник та включив його вартість до складу валових витрат відповідного податкового періоду, а податок на додану вартість, сплачений у складі такої вартості, - до податкового кредиту відповідного податкового періоду. Підприємцем були надані первинні бухгалтерській документи (податкові накладні, товарні накладні, платіжні документи), що підтверджують придбання соняшника, порушень по цьому факту в акті не встановлено. Разом з цим, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28 лютого 2007 року у справі № АС-42/329-05 позовом ДПІ у Московському районі м. Харкова до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, ПП «Дельта-2002» про визнання угоди недійсною були визнані недійсними угоди купівлі-продажу соняшника, укладені між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та ПП «Дельта-2002», на загальну суму 7362074,93 грн. Вказані обставини слугували підставою для перерахунку податковим органом податку з доходів фізичних осіб підприємця за 1 півріччя 2004 року та для зменшення податкового кредиту за березень 2004 року.

19 квітня 2007 року ДПІ у Московському районі м. Харкова на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення №/0, яким згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначила фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок на додану вартість у розмірі 516497,88 грн., у тому числі: 344331,92 грн. - за основним платежем, 172165,96 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

19 квітня 2007 року ДПІ у Московському районі м. Харкова на підставі акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення №/0, яким згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначила фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок з доходів фізичних осіб у розмірі 558270,89 грн. - за основним платежем.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що податковим органом не було доведено належними і допустимими доказами обставин та фактів, на які він посилається в обґрунтування відповідності нормам чинного законодавства прийнятих ним оскаржуваних рішень, з урахуванням того, що правомірність договорів, укладених між ОСОБА_1 та ПП «Дельта-2002», підтверджена постановою Господарського суду Харківської області від 21 жовтня 2005 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 січня 2008 року.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для прийняття податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугували висновки, викладені у постанові Харківського апеляційного господарського суду від 28 лютого 2007 року у справі № АС-42/329-05, якою були визнані недійсними угоди купівлі-продажу соняшника, укладені між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та ПП «Дельта-2002», на загальну суму 7362074,93 грн.

При цьому, судами було встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 січня 2008 року (К-7469/07) постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28 лютого 2007 року у справі № АС-42/329-05 було скасовано, а постанову Господарського суду Харківської області від 28 жовтня 2005 року - залишено без змін (арк. справи 82-83).

Зокрема, постановою Господарського суду Харківської області від 28 жовтня 2005 року у справі № АС-42/329-05 за позовом ДПІ у Московському районі м. Харкова до ФОП ОСОБА_1, ПП «Дельта-2002» про визнання угоди недійсною у задоволені позову відмовлено.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Окрім того, посилання ДПІ у Московському районі м. Харкова на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 02 квітня 2004 року, яким визнано недійсним статут та свідоцтво платника податку на додану вартість ПП «Дельта-2002», були правомірно відхилені судами попередніх інстанцій як безпідставні, оскільки операції з вказаним контрагентом були здійснені до ухвалення вказаного рішення суду.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанції дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про неправомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для їх скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Харківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2010 року та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2011 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2010 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна