Справа № 816/452/15-а
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/452/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик О.І.,

представника відповідача - Мосієнко В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.01.2015 №№ 000032102/195, 000022102/196.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що не є ні власником, ні користувачем будівлі, розташованої по вул. Кірова, 106 в м. Кременчуці, де була проведена відповідачем перевірка, за наслідками якої винесено спірні рішення.

В судових засіданнях 02.03.2015, 16.03.2015 представник позивача підтримувала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. В судове засідання 30.03.2015 позивач та його представник не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях №126 від 27.02.2015 (а.с. 20-22).

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що Кременчуцькою ОДПІ на підставі наказу №4 від 12.01.2015 про проведення фактичної перевірки, копію якого вручено під розписку особі, що здійснює розрахунки - стажеру кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_3, та направлень від 12.01.2015 №7, 8 проведена фактична перевірка кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт від 13.01.2015 №16-1-21- НОМЕР_1 (а.с.23-24), який підписано особою, що здійснює розрахунки - стажером кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_3 без зауважень.

На підставі матеріалів перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення від 30.01.2015:

- №000032102/195, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 11 861 грн, за порушення п. 1, 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95;

- №000022102/196, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 17 000 грн за порушення п. 12 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

Позивач не погодилась із зазначеними рішеннями та оскаржила їх до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 71.5 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.

Із акту перевірки від 13.01.2015 №16-1-21- судом встановлено, що Кременчуцькою ОДПІ здійснено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_2, тобто перевірку за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права користування такого платника, за адресою: АДРЕСА_1.

На підтвердження доводів щодо здійснення позивачем господарської діяльності в кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1 представником відповідача надано суду копії податкових декларацій з плати за землю з відомостями про наявні земельні ділянки за даною адресою за 2013-2014 роки, які подавались ОСОБА_2 (а.с.81-86).

Разом з тим, позивач заперечує факт провадження нею підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1, та наголошує на тому, що не являється ані власником, ані користувачем будівлі за вказаною адресою.

Судом встановлено, що згідно договору дарування мийки легкових автомобілів від 11.08.2009 ОСОБА_4 (Дарувальник) подарував, а ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (Обдаровані) прийняли в дар в рівних частках мийку легкових автомобілів, яка знаходиться по АДРЕСА_1. Договір посвідчено 11.08.2009 приватним нотаріусом Ганночкою О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 10199 (а.с. 46).

Право власності на 1/2 частку будівлі за ОСОБА_5 зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 26.08.2009 (а.с. 47) та підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.07.2013 (а.с. 48).

21.10.2013 між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 укладено договір міни, за умовами якого вказані особи міняють належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме: ОСОБА_2 - 1/2 частку будівлі мийки легкових автомобілів, яка розташована по АДРЕСА_1, а ОСОБА_7 - 1/2 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_2. Договір посвідчено приватним нотаріусом Прокопом Д.О. та зареєстровано в реєстрі за № 2554 (а.с. 12-13).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.03.2015 на даний час власниками об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 120,3 кв.м. є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (по 1/2 частки) (а.с.44).

Суд враховує письмові пояснення ОСОБА_7 від 29.03.2015 (а.с. 80), згідно з якими останній підтверджує, що він та ОСОБА_5 є власниками (кожен по 1/2 частки) будівлі мийки легкових автомобілів, яка розташована по АДРЕСА_1. ОСОБА_2 після укладення договору міни від 21.10.2013 звільнила приміщення мийки та з того часу не користується приміщенням мийки, не здійснює в ній підприємницьку діяльність.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що на момент проведення відповідачем фактичної перевірки кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 не була власником будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Також, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 користувалася зазначеною будівлею на правах оренди та здійснювала за вказаною адресою підприємницьку діяльність.

Судом встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.02.2015 у справі № 524/464/15-п ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 164 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Автозаводським районним судом м. Кременчука під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 524/464/15-п відносно ОСОБА_9 встановлено, що 12.01.2015 в м. Кременчуці по вул. Кірова виявлено порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме: факт реалізації алкогольних напоїв без реєстрації в якості фізичної особи підприємця ОСОБА_9 Вина ОСОБА_9 доведена дослідженими письмовими доказами, зокрема: протоколом огляду товарно-матеріальних цінностей від 12.01.2015 до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.01.2015 № 4 серії АА № 727121.

Постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.02.2015 у справі №524/464/15-п набрала законної сили 20.02.2015 (а.с. 74-75).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.01.2015 № 4 серії АА №727121 (а.с.70-71) та протоколу огляду товарно-матеріальних цінностей від 12.01.2015 до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.01.2015 № 4 серії АА № 727121, під час складення зазначених протоколів були присутні державні ревізори-інспектори Головного управління Міндоходів у Полтавській області ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Із акту перевірки від 13.01.2015 №16-1-21- вбачається, що 12.01.2015 фактичну перевірку ОСОБА_2 здійснювали ті ж самі державні ревізори-інспектори Головного управління Міндоходва у Полтавській області ОСОБА_10 та ОСОБА_11

В судовому засіданні судом допитано у якості свідка головного державного ревізора-інспектора Головного управління Міндоходва у Полтавській області ОСОБА_11 та з наданих нею показань з'ясовано, що перелік найменувань алкогольних напоїв, зазначений у протоколі огляду товарно-матеріальних цінностей від 12.01.2015 до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.01.2015 № 4 серії АА № 727121 відповідає переліку алкогольних напоїв, зазначеному у додатку 1 до акту перевірки від 13.01.2015 №16-1-21-.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що за порушення законодавства України при здійсненні торгівлі алкогольними напоями, які допущені 12.01.2015 в приміщенні кафе за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до відповідальності іншу особу - ОСОБА_9

Крім того, суд звертає увагу на письмові пояснення ОСОБА_3, яка була стажером кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" на момент проведення перевірки, згідно з якими остання наполягала на тому, що вона не знайома з ОСОБА_2, не знає, кому належить приміщення кафе, та їй невідомі прізвища осіб, які запропонували їй роботу (а.с. 50).

Таким чином, дослідження наявних у справі доказів в їх сукупності, дає підстави для висновку про те, що контролюючим органом не доведено факту здійснення ОСОБА_2 підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 на момент проведення фактичної перевірки, та, відповідно, допущення порушень п.1, 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95, п.12 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте в ході судового розгляду жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень відповідачем не надано, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Кременчуцької ОДПІ від 30.01.2015 №№ 000032102/195, 000022102/196

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

У зв'язку з цим, з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 182,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 30.01.2015 №№ 000032102/195, 000022102/196.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір в сумі 182,70 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава