Справа № 826/1776/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/1776/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

07 квітня 2015 року №826/1776/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Роксервіс»

до

державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві,

відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві

про

визнання протиправними дій, скасування рішення від 19.01.2014 №23/26-54-11-01-68, зобов’язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Роксервіс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві про:

визнання протиправними та скасування рішення державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 19.01.2014 №23/26-54-11-01-68 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Роксервіс»;

поновлення свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Роксервіс» з 19.01.2015.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачами безпідставно зроблено висновки про відсутність позивача за адресою своєї державної реєстрації, товариство з обмеженою відповідальністю «Роксервіс» у встановленому законом порядку підтвердило свій статус юридичної особи, підприємство фактично знаходиться та працює за адресою реєстрації.

Відповідачі проти позову заперечили з огляду на наявність законодавчих підстав для прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість позивача та внесення відповідного запису щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві відповідно до підпункту “ж” пункту 184.1 статті 184 Розділу V Податкового кодексу України та у зв’язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, прийнято рішення 19.01.2014 №23/26-54-11-01-68 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Роксервіс».

Позивач не погоджуючись з прийняттям оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту “ж” пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно із пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах “б” - “и” пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного органу державної податкової служби.

Анулювання реєстрації здійснюється на дату:

подання заяви платником податку або прийняття рішення органом державної податкової служби про анулювання реєстрації, якщо у свідоцтві про реєстрацію платника податку не було визначено граничний строк дії;

зазначену в судовому рішенні;

закінчення строку дії свідоцтва про реєстрацію платника податку;

що передує дню втрати особою статусу платника податку на додану вартість.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно із приписами пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців.

Відповідно до абзацу першого частини одинадцятої статті 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” юридична особа зобов’язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно з абзацом другим частини дванадцятої статті 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” передбачено, що у разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов’язаний надіслати поштовим відправленням протягом п’яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Частина чотирнадцята статті 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” встановлює, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Роксервіс» зареєстровано як платник податку на додану вартість з 01.08.2012.

На виконання вимог статей 11, 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців”, підприємством 10.12.2014 направлено державному реєстратору документи на підтвердження відомостей про юридичну особу, що підтверджується копією опису документів.

Відповідно до пункту 12.4 розділу XII Порядку щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

В силу приписів 12.5 розділу XII Порядку якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вноситься запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №19-ОПП (додаток 25).

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим наказом ДПА України від 17 травня 2010 року №336, зокрема підпунктами 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІ, - щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Відповідно до пункту 3.2 розділу ІІ Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Відтак, на підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що контролюючий орган надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Вищезазначена позиція викладена у рішенні Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року №21-4а14.

З матеріалів справи вбачається, що відповідні заходи були здійснені контролюючим органом, про що свідчать, зокрема, повідомлення державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Міндоходів у місті Києві про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 05.12.2014 №1316/9/26-54-18-05-45/862, яке надсилалось державному реєстратору.

Також, з матеріалів справи вбачається, що державним реєстратором вчинено дії, визначені абзацом другим частини 14 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", зокрема, після надходження від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням надіслано позивачеві повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки, яке товариство з обмеженою відповідальністю «Роксервіс» отримало 15.12.2014, що позивачем не заперечувалось.

Також позивачем не заперечувалось, що ним не здійснено повторно на вимогу державного реєстратора підтвердження відомостей про юридичну особу.

Відтак, під час розгляду справи судом було встановлено дотримання відповідачами процедури встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податку, внесення до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей, анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

А відтак, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідачів не підлягають задоволенню.

Разом з тим, враховуючи принцип справедливості судового рішення, та перевіряючи оскаржуваний запис та рішення на предмет їх обґрунтованості, тобто прийняття їх з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонності та добросовісності, суд наголошує на наступному.

З матеріалів справи вбачається, що заходи по встановленню місцезнаходження (місця проживання) платника податку, були здійснені державною податковою інспекцією в Оболонському районі головного управління Міндоходів у місті Києві на початку грудня 2014 року (відповідне повідомлення складено 05.12.2014).

Позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Роксервіс» підтверджено державному реєстратору відомості про юридичну особу 10.12.2014, що підтверджується відповідним описом документів державному реєстратору від 10.12.2014.

За посиланням позивача, отримавши від державного реєстратора 15.12.2014 повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки, у останнього були відсутні підстави для повторного подання таких документів державному реєстратору.

Суд наголошує на тому, що Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" чітко визначений обов’язок суб’єкта господарювання виконувати вимоги державного реєстратора, а тому позивач після отримання відповідного повідомлення мав повторно надати державному реєстратору реєстраційну картку.

Проте суд наголошує на тому, що висновки державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Міндоходів у місті Києві щодо відсутності позивача протягом грудня 2014 року – січня 2015 року за адресою своєї державної реєстрації спростовано позивачем наступними доказами:

- копіями платіжних доручень про сплату орендної плати;

- актом державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Міндоходів у місті Києві «Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Роксервіс» від 06.06.2014 №591/26-54-22-02-10/334000062;

- описом документів від 10.12.2014 про підтвердження державному реєстратору відомостей про юридичну особу.

За таких обставин, відповідачами не наведено суду беззаперечних доказів щодо відсутності товариства з обмеженою відповідальністю «Роксервіс» за адресою своєї державної реєстрації протягом грудня 2014 року – січня 2015 року.

Згідно з пунктом 5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.11.2014 №1130, передбачено, що підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за ініціативою контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру.

У разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням таких особливостей:

1) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи відсутня наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється;

2) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована платником ПДВ повторно, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ;

3) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, дата анулювання реєстрації відповідає даті, що передує дню переходу особи до застосування відповідної ставки єдиного податку, а причина анулювання - підпункту "в" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу. Анулювання реєстрації проводиться за заявою про анулювання реєстрації платника ПДВ або за рішенням контролюючого органу;

4) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи є анульованою наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ, а дата та причина анулювання реєстрації - даті та причині анулювання повторної реєстрації.

Отже чинним законодавством України чітко визначено процедуру дій контролюючого органу на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, та яким захищено права платника податків від неправомірних дій та рішень державної податкової інспекції з анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

А тому позовна вимога про поновлення свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Роксервіс» з 19.01.2015 не підлягає задоволенню, оскільки в цій частині права платника податків захищені скасуванням рішення державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 19.01.2014 №23/26-54-11-01-68 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Роксервіс».

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 11, 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 19.01.2014 №23/26-54-11-01-68 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Роксервіс».

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.