Справа № 807/220/15
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2015 рокум. Ужгород№ 807/220/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Скраль Т.В.

при секретарі - Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача: Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області - представник в судове засідання не з"явився;

відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - представник в судове засідання не з"явився ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 18 березня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено 23 березня 2015 року.

09 лютого 2015 року, Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 2501, 65 грн.. Позовні вимоги мотивовані тим, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності. Відповідач не сплатила у належні строки та на день подання адміністративного позову до суду податковий борг по єдиному податку 2501,65 грн.

17.03.2015 року від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами у справі.

У відповідності до ч.4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач повторно в судове засідання не з'явився з невідомих причин. Надіслані Відповідачу ухвали та судові повістки повернулися до суду з відміткою Укрпошти "відмова". Ухвалу про відкриття провадження у справі та судові повістки було відправлено за належною адресою, яка була зазначена в позовній заяві та підтверджена матеріалами справи такими, зокрема Спеціальним Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців .

Згідно правил ч. 4 ст. 33 КАС України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи в порядку письмового провадження, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Спеціального Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована Тячівською районною державною адміністрацією 06.10.1995р. за №0000300 із визначенням місця проживання: АДРЕСА_1, ( а.с.37-38).

Заборгованість Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 по єдиному податку яка підлягає стягненню становить 2501,65 грн., що підтверджується обліковими картками (а.с.11-14).

23.01.2012 року, ФОП ОСОБА_1 подано до ДПІ у Тячівському районі заяву про застосування спрощеної системи оподаткування та обрано II групу із ставкою єдиного податку в розмірі 20% до розміру мінімальної заробітної плати: станом на 01.01.2013р. -1147,00 грн .х 20%=229,40 грн.;

- станом на 01.01.2014 року - 1218,00 грн. х 20% = 243,60 грн., (а.с.7-8).

У відповідності до п.295.1. ст.295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.11. статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно п. 287.3 ст. 287 ПКУ № 2755-УІ від 02.12.2010 року, після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПКУ № 2755-VI, дана сума переходить у податковий борг пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ № 2755-УІ.

Відповідно до підпункту 295.1. статті 295 ПК України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Як встановлено судом, за 2013 рік відповідачем не сплачено нараховану суму єдиного податку в розмірі 811,13 грн., у т.ч. по періодах: 20.09.2012р.- 122,93 грн. (залишок непогашеної суми) та з 20.10.12р. по 20.12.12р. - 688,20 грн. (229,40 грн. щомісячно); за 2014 рік заборгованість по єдиному податку складає 1461,60 грн. по періодах нарахування з 20.01.2014р. по 20.06.2014р. 243,60 грн. щомісячно.

Після закінчення встановлених Податковим кодексом України строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу відповідно до п. 129.1 ст. 129 ПК України відповідачу нарахована пеня в сумі 228,92 грн. Отже, загальна сума боргу становить 2501, 65 грн.

У відповідності до п. 59.1 ст. 59 Податкового Кодексу України - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу, податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У зв'язку з несплатою узгоджених сум Відповідачу на підставі п.59.1. ст. 59 Податкового кодексу України, було виставлено податкову вимогу вимогу на суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями по єдиному податку з фізичних осіб від 08.08.2012 року, ( а.с. 14).

Враховуючи вищенаведене, заборгованість ФОП ОСОБА_1 по єдиному податку яка підлягає стягненню становить 2501,65 грн.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

П.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

П.п.20.1.28. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, органам державної податкової служби надано право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку га розмірі, встановлених цим Кодексом.

На час розгляду справи в суді, за ФОП ОСОБА_1 рахується податковий борг у вказаному вище розмірі, який відповідачем не погашений та доведений належними та допустимими доказами по справі, а отже підлягає стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і такими, що підлягають задоволенню.

Так як позивачем у даній справі є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем юридична особа, то в силу ч.4 ст. 94 КАСУ судові витрати з відповідача не стягуються.

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

2.Стягнути податковий борг перед бюджетом з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий номер - НОМЕР_1, АДРЕСА_1) в розмірі 2501,65 ( дві тисячі п'ятсот одна гривня , 65 коп.) грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяТ.В. Скраль