Справа № 2а-4253/11/1370
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р. Справа № 130575/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «ТрастТер» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2011 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі міста Львова до Приватного підприємства «ТрастТер» про арешт коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львов звернулася до суду з позовом до ПП «ТрастТер», яким просила накласти арешт на кошти відповідача на рахунках у банках: № 260001924 у АТ «Ерсте Банк», МФО 380009, № 0601 у Львівській філії АТ «Брокбізнесбанк» м. Львів, МФО 325774, № 6585 у філії ПАТ «ПІБ» м. Львів, МФО 325633, № 0424 у АТ «ОТП Банк», МФО 300528.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2011 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що наданими позивачем належними доказами доведено факт не допуску посадовими особами ПП «ТрастТер» податкового керуючого до перевірки стану збереження активів, які перебувають у податковій заставі та факт порушення позивачем правила відчуження майна, що перебуває в податковій заставі, отже, наявні правові підстави для застосування арешту коштів відповідача на банківських рахунках, передбачені п. 94.2.1 ст. 94 Податкового кодексу України, п. п. 3.1.1, 3.1.3 п. 3.1 розділу III Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Держаної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року № 1042.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати і прийняти нову.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не повідомив ПП «ТрастТер» належним чином про дату, час і місце розгляду справи, чим позбавив підприємство можливості подати свої заперечення на позовну заяву і докази на їх підтвердження. Висновок суду про існування у підприємства податкового боргу в розмірі 286008,12 грн. є безпідставним, оскільки судові рішення про стягнення коштів не набрали законної сили, а також ним оскаржено в судовому порядку складений податковим керуючим акт опису майна підприємства. Також не відповідають дійсності твердження податкового органу про те, що податковий керуючий здійснив вихід за фактичним місцезнаходженням ПП «ТрастТер» з метою вручення повідомлення про перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, а керівник підприємства ознайомився з цим повідомленням і відмовився від його отримання та надання документів, про що складено відповідний акт, оскільки в цей час директор ПП «ТрастТер» був відсутній і не міг отримати цього повідомлення, представник податкового органу не перевіряв документів присутніх працівників підприємства і не міг скласти акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податкового керуючого, оскільки був сам. При цьому, працівники підприємства, які були присутні на той час, не мають права підпису і не можуть отримувати кореспонденцію. З врахуванням наведених вище обставин відповідач вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для застосування арешту коштів відповідача на банківських рахунках, передбачені п. 94.2.1 ст. 94 Податкового кодексу України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

ПП «ТрастТер» зареєстроване суб'єктом підприємницької діяльності, має статус юридичної особи та перебуває на обліку платників податків.

Станом на 05.04.2011 року у підприємства був наявний податковий борг в розмірі 286008,12 грн., що підтверджується довідкою позивача від 05.04.2011 року №12330/9/19-023-625, в якій на підставі податкової звітності відповідача та відомостей про сплату податкових зобов'язань детально обчислено розмір недоїмки та пені за видами податків та податковими періодами.

Наказом начальника Державної податкової інспекції у Залізничному районі міста Львова від 10.01.2010 року № 15 податковим керуючим ПП «ТрастТер» було призначено старшого державного податкового ревізор-інспектора Ковалко Н.Я.

08.02.2010 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було внесено запис про публічне обтяження (податкову заставу) активів відповідача (трьох транспортних засобів) згідно з актом опису активів платника податків, на які поширюється право податкової застави, від 08.02.2010 року.

16.02.2011 року позивач надіслав ПП «ТрастТер» повідомлення за №5736/24-0 про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, яке надіслано рекомендованим листом за юридичною адресою підприємства, але повернулось у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий керуючий 30.03.2011 року здійснила вихід за фактичним місцезнаходженням ПП «ТрастТер» - м. Львів, вул. Стороженка, 12, для вручення повідомлення про проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі.

Однак, як стверджує позивач, керівник ПП «ТрастТер» Цебак М.С., ознайомившись із вказаним повідомленням, відмовився отримати його та надати документи для перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, про що податковий керуючий склала акт від 30.03.2011 року № 1/24-0, а також акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податкового керуючого від 30.03.2011 року №1/24-0, які є в матеріалах справи.

Також, як вбачається з наданого органом Державтоінспекції та наявного в матеріалах справи витягу з Журналу карток від 22.02.2011 року, 24.03.2010 року Львівським МРЕВ УДАІ ГУ МВС України у Львівській області знято з обліку для реалізації Тойота Кемрі, державний номерний знак ВС 6288АН, який перебуває у податковій заставі.

Встановивши даний факт, співробітник ВОЗСПБ ГВПМ СДПІ ВПП в м. Львові 07.04.2011 року подав начальнику Державної податкової інспекції у Залізничному районі міста Львова звернення за № 2632/26-90 про застосування адміністративного арешту ПП «ТрастТер» в зв'язку з відчуженням останнім майна, що перебуває в податковій заставі.

За результатами розгляду цього звернення начальник Державної податкової інспекції у Залізничному районі міста Львова на підставі п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України (платник податків реалізував майно, що перебуває в податковій заставі) прийняв рішення від 08.04.2011 року № 12765/10/24-030/498 про застосування адміністративного арешту активів ПП «ТрастТер», що перебувають (розміщені, зберігаються) по вул. Широкій 69/99 у м. Львові.

А 11.04.2011 року Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львов звернулася до суду з даним позовом.

Колегія суддів вважає правильним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність та доведеність існування правових підстави для застосування арешту коштів відповідача на банківських рахунках, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно з пп. пп. 94.2.1, 94.2.6 п. 94.2 ст. 94 цього Кодексу арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі чи відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває податковій заставі.

Такі ж підстави були передбачені пп. пп. 3.1.1, 3.1.3 п. 3.1 розділу III Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року № 1042, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.12.2010 року за № 1437/1832, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна та іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Крім того, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 91.1 ст. 91 цього Кодексу керівник органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого.

Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою органу державної податкової служби. Податковий керуючий мас права та обов'язки, визначені цим Кодексом.

Порядок здійснення податковим керуючим перевірок стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, був визначений Положенням про проведення перевірок стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року № 1039, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.12.2010 року за № 1434/18729, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.5 цього Положення було передбачено, що перевірка стану збереження майна платника податків проводиться у разі поширення на майно платника податків права податкової застави.

Право на проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, надано органам державної податкової служби України в особі податкового керуючого.

Для проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, оформлюється повідомлення про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Як вбачається з рішення начальника Державної податкової інспекції у Залізничному районі міста Львова від 08.04.2011 року № 12765/10/24-030/498, адміністративний арешт активів ПП «ТрастТер» було застосовано позивачем в зв'язку з відчуженням відповідачем майна, що перебуває в податковій заставі.

Наведена обставина, яка стала підставою застосування арешту коштів ПП «ТрастТер», підтверджена належним доказом, а саме наявною в матеріалах справи копією витягу з Журналу карток від 22.02.2011 року, наданого Львівським МРЕВ УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, з якого вбачається, що 24.03.2010 року було знято з обліку для реалізації автомобіль марки Тойота Кемрі, державний номерний знак ВС 6288АН, який перебуває у податковій заставі та внесений до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

В свою чергу ПП «ТрастТер» не надало суду жодних доказів на спростування таких доводів податкового органу та відомостей, наданих Львівським МРЕВ УДАІ ГУ МВС України у Львівській області.

Твердження відповідача про те, що існування у підприємства податкового боргу в розмірі 286008,12 грн. є недоведеним в зв'язку з тим, що судові рішення про стягнення коштів не набрали законної сили, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до норм податкового законодавства податковим боргом є несплачені у встановлений строк суми узгоджених податкових зобов'язань, а не суми податкових зобов'язань, які підлягають стягненню за рішенням суду.

Також колегія суддів зазначає, що оскарження ПП «ТрастТер» в судовому порядку складеного податковим керуючим акту опису активів платника податків, на які поширюється право податкової застави, від 08.02.2010 року, не зупиняє його дію і не скасовує його до закінчення судового розгляду справи, тобто до набрання законної сили судовим рішенням в цій справі, в зв'язку з чим відповідач не мав права відчужувати майно, вказане в цьому акті, без згоди податкового органу, а у позивача були правові підстави вживати передбачених законодавством заходів перевірки його збереження.

Доводи відповідача щодо недотримання податковим керуючим порядку перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, на думку колегії суддів, не стосується предмета спору в даній справі, оскільки, як зазначено вище, адміністративний арешт активів ПП «ТрастТер» було застосовано позивачем в зв'язку з відчуженням відповідачем майна, що перебуває в податковій заставі, а не у зв'язку з відмовою від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що суд першої інстанції не повідомив його належним чином про дату, час і місце розгляду справи, однак вважає, що зазначене порушення судом норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення справи.

Крім того, в апеляційній скарзі ПП «ТрастТер» навело свої доводи, якими обґрунтовує заперечення проти позову і апеляційний суд врахував їх та надав оцінку.

На підставі встановлених фактичних даних та матеріалів справи суд вважає, що не допуск податкового керуючого до перевірки стану збереження активів, які перебувають у податковій заставі та факт порушення правила відчуження майна при наявній податковій заборгованості підприємства призводить до втрати дохідної частини Державного бюджету.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ТрастТер» залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2011 року у справі № 2а-4253/11/1370 за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі міста Львова до Приватного підприємства «ТрастТер» про арешт коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький