Справа № 810/103/15
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2015 року 810/103/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень -

в с т а н о в и в:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 01.12.2014 та № від 26.12.2014.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства у період роботи з 01.01.2011 по 31.12.2013, за результатами якої було складено акт № 337/17-25974/2109 від 26.06.2014 та на підставі якого винесено спірні податкові повідомлення - рішення від 01.12.2014 та № від 26.12.2014.

Зазначає, що не погоджуючись з висновками акту перевірки подав 29.08.2014 скаргу до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області. Так, рішенням від 08.10.2014 за № 1374/10/36-10-01-04/1011 відповідача зобов'язано провести позапланову перевірку з питань, що стали предметом оскарження. Вказана перевірка була проведена 04.11.2014 та оформлена відповідним актом № 525/17-, яким також встановлено ряд порушень.

Однак позивач не погоджується з висновками проведених перевірок та вважає спірні податкові повідомлення - рішення протиправними та такими, що порушують вимоги чинного податкового законодавства.

Представник позивача подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень вказав, що перевірками були встановлені порушення вимог чинного законодавства України, про що складені відповідні акти, якими встановлено ряд порушень податкового законодавства. Вважає, оскаржувані податкові повідомлення - рішення законними та правомірними.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, перевіривши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі ст. 20, п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 та 82 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), відповідного наказу від 22.10.2014 № 695 виданого Бориспільською ОДПІ податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку щодо дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства у період з 01.01.2011 по 31.12.2013.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 337/17-25974/2109 від 26.06.2014 про результати документальної планової виїзної перевірки щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства у період з 01.01.2011 по 31.12.2013.

На підставі даного акту перевірки відповідачем були винесені спірні податкові повідомлення - рішення № від 01.12.2014 та № від 26.12.2014.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивачем було подано 29.08.2014 скаргу до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Рішенням від 08.10.2014 за № 1374/10/36-10-01-04/1011 Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області відповідача було зобов'язано провести позапланову перевірку з питань, що стали предметом оскарження. Дана перевірка була проведена 04.11.2014 та оформлена відповідним актом № 525/17-.

Як вбачається з матеріалів справи в ході перевірки встановлено, що валовий доход підприємця за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 формувався з отриманої виручки від продажу товарів по готівковому та безготівковому рахунку (на спрощеній системі оподаткування) та по безготівковому рахунку (на загальній системі оподаткування).

При перевірці руху коштів по розрахункових рахунках за даними поданих декларацій про отримані доходи обліку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 встановлено розбіжності, а саме: за І квартал 2012 року завищено валовий доход на суму 104,86 грн. та за ІІІ квартал 2012 року занижено валовий на суму 179 232,00 грн., не подана декларація про майновий стан і доходи за 2012 рік, не задекларовано отриманий доход в 2 кварталі 2012 року на суму 31087,67 грн. та занижено валовий доход за 2013 рік на суму 111 509,76 грн.

Тобто, позивачем порушено п.п. 164.1.1, п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 п. 176.1-а, ст. 176, п. 177.2 та п.177.5 ст. 177 ПК України, а саме подано декларації про майновий стан і доходи за 2012 та 2013 роки з недостовірними даними, а саме занижено валовий доход відповідно на 30 982,81 грн. в 2012 році та на 111 509,76 грн. в 2013 році.

Крім того, при проведені планової документальної виїзної перевірки податковими органами було прийнято до уваги задекларована сума вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані за 2012 рік - 23 551,00 грн., та за 2013 рік - 156 9250,00 грн.

При проведені позапланової документальної невиїзної перевірки, в зв'язку з оскарженням платника податків результатів планової перевірки за 01.01.2011 по 31.12.2013 та додатково наданих документів підтверджуючих господарську діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за 01.01.2012 - 31.12.2013 прийнято до уваги товарні чеки, у зв'язку з чим зараховано до валових витрат в 2012 році в сумі 31 932,00 грн. та в 2013 році в сумі 57 143,00 грн.

В ході перевірки підтвердити суму реалізованого товару фактично не було можливості в зв'язку з відсутністю книги обліку доходів та витрат за період з 01.01.2011 по 31.12.2011 виведенням залишків товару підприємцем та зміною систем оподаткування.

У позовній заяві позивач посилається на п. 44.5 ст. 44 ПК України відповідно до якого у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Як вже було встановлено судом рішенням від 08.10.2014 за № 1374/10/36-10-01-04/1011 Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області було зобов'язано відповідача провести позапланову перевірку з питань, що стали предметом оскарження. Дана перевірка відбулась 04.11.2014, однак відповідно до акту № 525/17- відповідачем було повторно зафіксовано відсутність книги обліку доходів та витрат за період з 01.01.2011 по 31.12.2011.

Також позивачем не наведено спростовуючи докази того, що вказана книга обліку доходів та витрат пред'являлась при повторній перевірці.

Щодо перевірки правильності визначення оподатковуваного доходу, відображеного в деклараціях про доходи, з даними про суми оподатковуваного доходу, визначеними в ході перевірки, то перевіряючими встановлено порушення ст. 163, 164 ПК України, а саме декларації про отримані доходи подано з недостовірними даними, а саме чистий доход в 2012 році завищено на суму 949,19 грн., в 2013 році занижений на суму 50 910,76 грн.

Зокрема, при проведені перевірки з питань використання ідентифікаційних номерів з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів в бухгалтерському обліку та повноти надання інформації за формою № 1-ДФ згідно Закону України від 22.12.1995 № 3201/94-ВР «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» та «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», узгодженого з Комітетом Верховної Ради України з питань фінансів та банківської діяльності від 18.10.2003 № 06-10/811, затверджено наказом Державної податкової України від 29.09.2003 № 451 та зареєстровано в Мін'юсті України від 22.10.2003 за № 960/828, встановлено, що позивач не подавав та не повідомляв про суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь фізичним особам - підприємцям в податкових розрахунках форми № 1-ДФ за оплачений товар та послуги за ІІ квартал 2012 року - ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3) товарний чек № 39 від 26.06.2012 на суму 29 780,00 грн., ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4) товарний чек № 31 від 12.06.2012 на суму 2 152,00 грн., за ІІ квартал 2013 року - ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5) товарний чек № 7 від 27.05.2013 на суму 5 220,00 грн., ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3) товарний чек №16 від 06.06.2013 на суму 10 581,00 грн., за ІІІ квартал 2013 року ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4) товарний чек № 48 від 20.08.2013 на суму 6 375,00 грн., ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3) товарний чек № 23 від 23.08.2013 на суму 7 758,00 грн., ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5) товарний чек № 26 від 26.08.2013 на суму 3 915,00 грн., ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4) товарний чек № 52 від 06.09.2013 на суму 8 968,00 грн., ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4) товарний чек № 58 від 19.08.2013 на суму 5 185,00 грн., за ІV квартал 2013 року ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3) товарний чек № 34 від 03.10.2013 на суму 9 141,00 грн.

Тобто, позивачем було порушено п. 119.2 ст. 119 ПК України, а саме за ІІ квартал 2012 року та ІІ - ІV кварталах 2013 року не подавала в податкових розрахунках форми № 1-ДФ і не повідомила про суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь фізичним особам - підприємцям за оплачений товар та послуги.

Пунктом 119.2 ст. 119 ПК України визначено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 1020 гривень.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються у випадках, коли недостовірні відомості або помилки у податковій звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку виникли у зв'язку з виконанням податковим агентом вимог п. 169.4 ст. 169 цього Кодексу та були виправлені відповідно до вимог ст. 50 цього Кодексу.

Позивач же посилається на той факт, що перевіряючими при перевірці не було взято до уваги документи, що підтверджують зворотне, однак суд вказані посилання вважає безпідставними та доказово не підтвердженими.

Як вбачається з матеріалів справи при перевірці правильності ведення облікових документів встановлено, що позивач облік доходів вів відповідно додатку № 10 Інструкції Головної Державної податкової інспекції України від 21.04.1993 № 12 «Про прибутковий податок з громадян», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 09.06.1993 за № 64, Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян» на підтвердження чого ним було надано книги обліку доходів та витрат, зареєстровані в Бориспільській ОДПІ № 565 від 21.04.2006 та № 2364 від 29.12.2012.

Судом встановлено, що позивач книгу обліку доходів та витрат № 565 від 21.04.2006 почав вести лише з 05.01.2012, тобто ФОП ОСОБА_1 за 2011 рік відсутній облік доходів та витрат, за 2012 - 2013 роки невірно визначено суму валового доходу, що призвело до заниження чистого доходу в поданих декларації про майновий стан і доходи.

Згідно п. 176.1-а ст. 176 ПК України платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням п. 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року. Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до п. 177.2 ст. 177 та п. 178.3 ст. 178 цього Кодексу.

Згідно з п. 164.1.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Відповідно п. 164.1.3 ст. 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із ст. 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із ст. 178 цього Кодексу.

Пунктом 177.5 ст. 177 ПК України визначено, що фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Повторною документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення позивачем норм вище перелічених норм податкового законодавства та які відображені в акті № 525/17- від 04.11.2014.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає за можливе вказати також на те, що у Конституції України зазначено, що кожен громадянин зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, визначених законом. Встановлена конституційна норма затверджує положення про те, що усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, визначеному законом.

Податковий кодекс України встановлює обов'язок ведення обліку, пов'язаного з обчисленням і сплатою податків і зборів. Доходи та витрати платника податків повинні бути підтверджені первинними документами. Платник податків не може формувати облік, показники до податкової та митної звітності без підтверджувальних документів.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У випадку, коли платник пошкодив, достроково знищив або в інший спосіб втратив документи первинного обліку, він зобов'язаний у п'ятиденний термін письмово повідомити про таку подію орган державної податкової служби за місцем податкового обліку. Платнику податків надається можливість самостійно відновити первинні документи бухгалтерського обліку, які забезпечують визначення податкового зобов'язання. Для відновлення втрачених документів надається 90 календарних днів.

Якщо в цей час призначена та/або проводиться перевірка контролюючим органом, така перевірка переривається на термін до поновлення втрачених документів, але не більше 90 днів від дати повідомлення про втрату таких документів. Якщо платник податків не надав поновлених документів первинного обліку, то буде вважатися, що такі документи були відсутні у платника податків на час складання звітності. Відповідно контролюючий орган має право самостійно визначити податкові зобов'язання з урахуванням зазначених обставин.

З урахуванням наведено на думку суду у позивача було достатньо часу для відновлення втраченої первинної документації.

Також ПК України визначено, що платники податків можуть надати відповідні підтверджувальні документи після закінчення перевірки до ухвалення рішення контролюючим органом. У такому випадку надані документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду питання про ухвалення рішення, однак відповідні дії позивачем вчинені не були.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач діяв у відповідності до вимог податкового законодавства України та як суб'єкт владних повноважень довів суду правомірність прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень - рішень від 01.12.2014 та № .

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 11-14, 69-71, 79, 86, 94, 122, 159-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1 644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядку, встановленому статтями 185-187 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Головенко О.Д.