Справа № 826/1318/15
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1318/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін О.А. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

06 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Старової Н.Е., Файдюка В.В., при секретарі - Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві щодо несписання безнадійного податкового боргу з сплати податку на землю у розмірі 2 575 516,95 грн. та зобов'язання ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві списати безнадійний податковий борг з картки платника податків ПАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» у розмірі 2 575 516,95 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено, проте відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, зобов'язав відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо списання податкового боргу та прийняти за результатами її розгляду рішення відповідно до вимог ПК України та висновків суду у даній справі щодо необхідності дослідження всіх обставин виникнення податкового боргу, дат його виникнення за зазначеними у судових рішеннях у справі 2а-10847/11/2670 епізодами та положень ПК України щодо строків давності.

Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою Окружного адміністративного суду м. Києві від 10.08.2012 р. у справі № 2а-10847/11/2670 позов ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві задоволено частково. Стягнуто з ЗАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» податковий борг по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 2 575 516,95 грн.

Згідно з ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2013 р. постанову суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.11.2013 року рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

Судами встановлено, що за період з 01.01.2007 по 31.12.2008 та з 01.01.2010 по 31.12.2011 відповідач подавав до ДПІ у Печерському районі м. Києва розрахунки по земельному податку за земельні ділянки по вул. Івана Кудрі, 5 в м. Києві площею 39 042,65 м2 та по вул. Саперне поле, 9-а в м. Києві площею 2 432,16 м2.

З поданого відповідачем до податкового органу податкового розрахунку земельного податку на земельні ділянки за вказаними адресами земельний податок у період з 01.01 по 31.12.2007 становив 412 100,16 грн., а з поданого уточнюючого податкового розрахунку земельного податку на земельні ділянки земельний податок у період з 01.01 по 31.12.2007 становив 599 457,10 грн.

Згідно поданого податкового розрахунку земельного податку на земельні ділянки земельний податок у період з 01.01 по 31.12.2008 становив 1 031 301,90 грн.

У 2009 році відповідач земельний податок за вищевказані земельні ділянки не сплатив та податкові розрахунки земельного податку за 2009 рік не подав.

Згідно поданого відповідачем податкового розрахунку земельного податку на земельні ділянки земельний податок у період з 01.01 по 31.12.2010 становив 161 409,71 грн., а у період з 01.01 по 31.12.2011 - 75 110,53 грн.

Також, встановлено, що у зв'язку з несвоєчасною сплатою відповідачем земельного податку, а також несплатою його в повному обсязі, 20.07.2007 податковим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення про донарахування податкового зобов'язання з земельного податку:

- № /0 в розмірі 940 271,83 грн., в т.ч.: 626 847,89 грн. основного платежу та 313 423,94 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № /0 в розмірі 18 983,43 грн. (20% узгодженої суми податкового зобов'язання, сплаченої з затримкою);

- № /0 в розмірі 214 637,82 грн. (50% узгодженої суми податкового зобов'язання, сплаченої з затримкою);

- № /0 в розмірі 3 291,99 грн. (10% узгодженої суми податкового зобов'язання, сплаченої з затримкою).

Загальна сума податкового боргу, як було встановлено судами, згідно вищевказаних податкових повідомлень-рішень склала 1 177 185,07 грн.

Також, у зв'язку з неподанням відповідачем податкового розрахунку земельного податку за 2009 рік, ненарахуванням та несплатою податку у сумі 88 871,55 грн., було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 18.02.2010, яким відповідачу визначено суму податкового зобов'язання з земельного податку у розмірі 133 477,33 грн., в т.ч.: 88 871,55 грн. основного платежу та 44 605,78 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

За результатами проведеної процедури апеляційного узгодження вказаних податкових повідомлень-рішень, останні були визнані правомірними у справі № 8/10 згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2008, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2009 та у справі № 2а-3215/10/2670 згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2010, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2010.

Як встановлено судами, відповідачем було самостійно донараховано і не сплачено податкове зобов'язання з земельного податку за період з січня по грудень 2008 року та з лютого по грудень 2010 року, внаслідок чого у відповідача наявна заборгованість з земельного податку станом на 08.12.2011 у розмірі 1 264 854,55 грн., який включає і пеню, що була нарахована відповідачу в період з січня по грудень 2008 року та з лютого по грудень 2011 року, з врахуванням відповідних перерахунків коштів.

Як при цьому зазначив ВАС України, за встановлення в судовому порядку наявності у відповідача податкового боргу, який виник у зв'язку з несплатою податкових зобов'язань із земельного податку в розмірі 2 575 516,95 грн. (1 310 662,40 грн. + 1 264 854,55 грн.), суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення податкового боргу на вказану суму.

03.12.2014 р. позивач звернувся до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з листом від 03.12.2014 р. № 265/303 «Про списання податкового боргу».

У листі зазначено, що відповідно до вищезгаданої постанови ОАС м. Києва стягнуто наведену вище суму податкового боргу, який, як зазначено у листі, на підставі п/п. 101.2.3. ПК України є безнадійним, оскільки пройшло більше 1400 днів з дати граничного строку визначення контролюючим органом сум грошових зобов'язань.

Враховуючи наведене позивач просив прийняти рішення про списання податкового боргу.

Листом від 18.12.2014 р. № 62944/10/26-55-25-01-10 відповідач роз'яснив позивачу положення ст. 14 ПК України відносно визначення значення «безнадійна заборгованість», завернула увагу, що відповідно до порядку списання податкового боргу днем списання податкового боргу, стосовно якого минув строк давності, є дата прийняття рішення керівником податкового органу. Зазначено у відповіді, що системний аналіз п. 102.1., 102.2. та п. 102.4. ПК України свідчить про те, що застосування строків давності, визначених ст. 102 ПК України, поширюється і на випадки порушення провадження у справі про стягнення відповідного податку.

Так, відповідачем було зазначено, що відповідні позовні вимоги контролюючого органу, пов'язані із стягненням податкового боргу, повинні пред'являтися протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

Звернуто увагу у відповіді, що відповідно до вищевказаної постанови ОАС м. Києва задоволено вимоги ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про стягнення податкового боргу у розмірі 2 575 516,95 грн. і, таким чином, станом на 17.12.2014 р. платіж стягується за вищезазначеним рішенням суду.

Підсумовуючи відповідач зазначив, що на даний час відсутні правові підстави для визнання боргу безнадійним та його списання до закінчення повної процедури погашення податкового боргу, передбаченої законодавством, зокрема звернення до суду за наданням дозволу на реалізацію майна, що перебуває в податковій заставі, та безпосередня його реалізація для погашення відповідного податкового боргу. Означене також підтверджується ухвалою ОАС м. Києва від 20.02.2015 р., згідно якою провадження по справі було відкрите, справу призначено до розгляду.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України, ПК України).

Відповідно до п. 20.1.29. ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством .

Відповідно до п. 14.1.175. ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до положень п. 101.1. ст. 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з пп. 101.2.3. п. 101.2. ст. 101 ПК України під терміном "безнадійний" розуміється, зокрема: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом .

Строки давності та їх застосування визначені ст. 102 ПК України.

Відповідно до п. 102.1. ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У свою чергу, пунктом 102.4. ст. 102 ПК України передбачено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, оскільки в даному випадку податковий борг стягується за рішенням суду, строк його стягнення встановлюється до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Оскільки за рішенням суду податковий борг не стягнутий, строк його стягнення може встановлюватись до визначення боргу безнадійним.

Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577.

Цей Порядок, розроблений відповідно до статті 101 глави 9 розділу II Податкового кодексу України, визначає механізм списання безнадійного податкового боргу.

Відповідно до пп. 3. п. 2.1. цього Порядку під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу.

Відповідно до п. 3.1. Порядку визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Згідно із п. 3.2. Порядку днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.

Згідно з п. 4.3. Порядку, у випадку, передбаченому п. 3. пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.

Пунктом 4.2. Порядку передбачено, що за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

З наведеного вбачається, що днем виникнення безнадійного податкового боргу є дата прийняття рішення керівником органу доходів і зборів, що належить до дискреційних повноважень органу доходів і зборів.

В даному випадку відповідачем не було прийнято рішення про списання податкового боргу з посиланням на те, що процедура погашення податкового боргу має тривати до повного погашення податкового боргу, зокрема шляхом отримання дозволу на реалізацію майна, що перебуває у податковій заставі та реалізації майна.

Оскільки на даний час рішення відповідачем про списання податкового боргу не прийнято та прийняття такого роду рішень належить до дискреційних повноважень органу доходів і зборів, тобто обставини виникнення безнадійного податкового боргу на підставі рішення податкового боргу не настали, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо несписання податкового боргу та зобов'язання списати податковий борг є передчасними, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Водночас, як вірно зазначено судом першої інстанції, ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві не оцінювалось та не враховувалось те, що у разі якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються, крім іншого, до визначення боргу безнадійним. В контексті останнього та враховуючи тривалий період формування загальної суми податкового боргу, слід зазначити, що відповідачем взагалі не досліджувались та не аналізувались обставини та дати виникнення податкового боргу за кожним епізодом відповідно до судових рішень у справі 2а-10847/11/2670.

Тобто, заяву позивача розглянуто без врахування всіх обставин, що мали значення для розгляду заяви позивача, а відтак дії відповідача не відповідають вимогам п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України щодо обґрунтованості дій суб'єкта владних повноважень.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність виходу за межі позовних вимог, з метою захисту прав та інтересів позивача, шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо списання податкового боргу та прийняти за результатами її розгляду рішення відповідно до вимог ПК України та висновків суду у даній справі щодо необхідності дослідження всіх обставин виникнення податкового боргу, дат його виникнення за зазначеними у судових рішеннях у справі 2а-10847/11/2670 епізодами та положень ПК України щодо строків давності.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя Н.Е.Старова

суддя В.В.Файдюк

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Файдюк В.В.

Старова Н.Е.