Справа № 2а/0370/653/12
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2012 року Справа № 2а/0370/653/12

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Сіжук О.В.,

з участю представника позивача Бойка І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Любомльське ремонтно-транспортне підприємство" до відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції про визнання незаконними дій,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Любомльське ремонтно-транспортне підприємство" (далі - ПрАТ «Любомльське РТП») звернулося з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції (далі - ВДВС Любомльського РУЮ) про визнання незаконними дій при виконанні виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду №2477 від 29.11.2010 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, на виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2010 року №2477 про стягнення з ПрАТ "Любомльське РТП" на користь управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області 4411,11 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ВДВС Любомльського РУЮ відкрито виконавче провадження. Позивач зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження на його адресу не надходила, ПрАТ "Любомльське РТП" добровільно сплатило наявну заборгованість, про що було повідомлено ВДВС Любомльського РУЮ, однак, незважаючи на вказані обставини виконавчою службою було проведено реалізацію майна товариства, а саме: столової (літера Б-1) загальною площею 311,9 м2, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Любомль, вул. Дружби, 93.

Такі дії ВДВС Любомльського РУЮ позивач вважає незаконними

В судовому засіданні представник ПрАТ "Любомльське РТП" позов підтримав з підстав, у ньому викладених, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі вважає, що в задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 1 частиною 2 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV).

Статтею 1 Закону № 606-XIV визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до статті 17 Закону № 606-XIV, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи - виконавчі листи, що видаються судами.

Частиною 1 статті 19 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що постановою ВДВС Любомльського РУЮ від 03.12.2010 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Волинського окружного адміністратвиного суду від 29.11.2010 року №2477 та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 09.12.2010 року.

У відповідності до статті 33 Закону № 606-XIV у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Постановою від 28.01.2011 року дане виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження, оскільки у ВДВС Любомльського РУЮ відкрито кілька виконавчих документів щодо одного й того самого боржника.

Згідно зі статтею 49 Закону № 606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постановою заступника начальника ВДВС Любомльського РУЮ від 28.07.2011 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Волинським окружним адміністративним судом про стягнення з ПрАТ "Любомльське РТП" 4411,11 грн. заборгованості на користь УПФУ у Любомльському районі, у зв'язку з його виконанням.

Суд вважає безпідставними посилання боржника на те, що рішення суду товариством було виконано в добровільному порядку шляхом перерахування коштів, а відтак, у державної виконавчої служби не було підстав для проведення реалізації нерухомого майна, а саме, приміщення столової (літера Б-1) загальною площею 311,9 м2, що знаходиться за адресою: м. Любомль, вул. Дружби, 93, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, боржнику відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження надавався строк для добровільного виконання рішення суду до 09.12.2010 року, проте, в даний строк рішення суду боржником не було виконане.

Частина 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

З квитанції №6 від 30.06.2011 року на суму 2816,00 грн. та платіжного доручення №46 від 15.07.2011 року на суму 2300,00 грн. вбачається, що боржник - ПрАТ "Любомльське РТП" на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 10.09.2009 року у справі №2а-18413/10/0370 здійснило оплату заборгованості на рахунок УПФУ у Любомльському районі, про що повідомлено ВДВС Любомльського РУЮ листами від 11.07.2011 року та 20.07.2011 року.

Оскільки рішення суду не було виконане в строк, визначений державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження - до 09.12.2010 року, тому державною виконавчою службою були проведені дії щодо реалізації арештованого майна у зведеному виконавчому провадженні.

Інші твердження позивача, наведені в позовній заяві, та представника позивача, наведені в судовому засіданні, не спростовують висновків суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України, надаючи оцінку діям та рішенням суб'єкта владних повноважень, які є предметом оскарження, суд перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на підстави, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач не надав суду належних доказів на підтвердження позовних вимог. У суді не підтвердилися обставини щодо незаконності дій відповідача при виконанні виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду №2477 від 29.11.2010 року.

За таких обставин в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 11, 17, 158, частиною 3 статті 160, статтями 162, 163, 181, 186 КАС України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження» суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Любомльське ремонтно-транспортне підприємство" до відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції про визнання незаконними дій відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 27 березня 2012 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий О.А.Лозовський