Справа № 802/3519/13-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3519/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сало П.І.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

02 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, треті особи, які не заявляються самостійних вимог на предмет спору: Калинівський районний будинок культури, Калинівське виробниче проектно-будівельне підприємство "Райагробудінвест" про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними дії головного державного інспектора відділу по Північному регіону управління контролю за будівництвом об'єктів, якістю будівельних матеріалів та державного ринкового нагляду №1 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області Баруна В.Г. щодо проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області № 23 від 25.07.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 51 615,00 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.09.2013 року у задоволенні вищевказаного адміністративного позову було відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.09.2013 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.09.2014 року за наслідками розгляду касаційної скарги позивача постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.09.2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 року скасовано з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. При цьому, Вищий адміністративний суд України, скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, зазначив, що судами не досліджено наступні питання: чи розроблено робочий проект по капітальному ремонту покрівлі Калинівського районного будинку культури, чи передбачено в ньому такі види робіт як протигрибковий захист дерев'яних конструкцій та проведення радіаційного контролю, хто їх має виконувати та чи передбачено встановлення снігозатримувачів.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.10.2014 року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.

Ухвалами Вінницького окружного адміністративного суду від 21.10.2014 року та від 19.11.2014 року на підставі ч.2 ст.53 КАС України за ініціативою суду до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору залучено Калинівський районний будинок культури та Калинівське виробниче проектно-будівельне підприємство "Райагробудінвест".

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.01.2015 року в порядку процесуального правонаступництва проведено заміну відповідача ІДАБК у Вінницькій області правонаступником Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись при цьому на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судове засідання учасники процесу не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст.195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до договору №1 від 15 серпня 2012 року, укладеного між Калинівським районним будинком культури (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (підрядник), останній зобов'язувався виконати роботи по капітальному ремонту покрівлі Калинівського районного будинку культури.

Головним державним інспектором відділу по Північному регіону управління контролю за будівництвом об'єктів, якістю будівельних матеріалів та Державного ринкового нагляду №1 інспекції Держархбудконтролю у Вінницькій області Баруном В.Г., згідно наказу на здійснення позапланової перевірки, в присутності позивача ОСОБА_2, 17.07.2013 року проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих або будівельних робіт по Калинівському районному будинку культури. За результатами перевірки складено акт № 619ПП від 17.07.2013 року.

Крім того, державним інспектором складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 17.07.2013 року, яким встановлено, що ФОП ОСОБА_2 при проведені капітального ремонту покрівлі Калинівського районного будинку культури по вул. Дзержинського, 22, м. Калинівка не встановлено снігозатримувачі, чим порушено вимоги п.10.11 ДБН В.2.2-9-2009 "Громадські будинки і споруди. Основні положення". Дерев'яні конструкції не пройшли протигрибковий захист, не проведено радіаційний контроль, чим порушено проектне рішення (том 2 лист 1 "Конструктивні рішення" Робочого проекту).

Одночасно із протоколом, державним інспектором, 17.07.2013 року складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, згідно якого позивача зобов'язано до 31.09.2013 року встановити грати безпеки (снігозатримуючі елементи покрівлі). Крім того, в даному приписі міститься посилання про відмову від підпису позивача ОСОБА_2

На підставі вищезазначених документів, заступником начальника інспекції Держархбудконтролю у Вінницькій області Любинецьким Р.Є. 25.07.2013 року прийнято постанову №23 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.8 ч.3 ст.3 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у сумі 51 615,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суб'єкта владних повноважень позивач звернувся до суду з адміністративним позовом щодо визнання протиправною та скасування постанови від 25.07.2013 року №23 про накладення штрафу.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову прийшов до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідач діяв на виконання вимог чинного законодавства, а тому, постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області № 23 від 25.07.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 51615,00 грн. не суперечить чинному законодавству, відтак, позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими.

Колегія суду погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Частиною 3 ст.41 вказаного Закону, передбачено, що посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил регулюється Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року.

Положення п.16 Порядку передбачають, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно п.17, 19, 20, 22 Порядку, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України. Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування(керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф.

Згідно п.4 ч.2 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

Пунктом 2 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995 року, справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники.

Штрафи накладаються на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Пунктом 7 Порядку зазначено, що рішення про накладення штрафу оформлюється постановою про накладення на суб'єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку. У постанові зазначається розмір штрафу.

Як слідує з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач був присутнім під час проведення перевірки, мав можливість надавати пояснення з приводу порушень, виявлених при проведенні перевірки, та подавати документи, що стосуються предмету перевірки. Крім того, він отримав примірник акту перевірки та був запрошений на розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, однак не з'явився.

Також судом встановлено, що позивач в цілому не заперечує правомірність проведеної перевірки, але посилається на те, що оскаржувану постанову відповідачем було винесено 25.04.2013 року, тобто ще до початку проведення перевірки, яка відбулась 17.07.2013 року.

Надаючи оцінку доводам позивача в цій частині колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в примірнику оскаржуваної постанови, яка була направлена на адресу ФОП ОСОБА_2, відповідачем дійсно допущено описку та невірно вказано дату її складання - 25.04.2013 року замість 25.07.2013 року.

З аналізу зазначених норм та встановлених судом обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що перевірка відповідачем здійснена з дотриманням встановлених чинним законодавством вимог.

Що стосується наявності підстав для накладення штрафу на позивача, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про архітектурну діяльність", будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно ст.ст.27, 28 цього Закону замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані, зокрема, забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, а власники та користувачі об'єктів архітектури - отримувати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, пов'язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об'єкта архітектури.

Як слідує з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 15.08.2012 року між Калинівським районним будинком культури (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (підрядник) укладено договір №1, за умовами якого останній зобов'язується виконати будівельні роботи з капітального ремонту покрівлі Калинівського районного будинку культури, а замовник зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх вартість.

Згідно з п.2.3 цього Договору замовник надає підряднику необхідну технічну та проектну документацію: креслення, сертифікати, паспорти, а також інші необхідні документи для виконання робіт. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що вартість та витрати по виконанню робіт визначаються згідно з кошторисом або актом приймання виконаних будівельних робіт на основі діючих будівельних норм і розцінок та можуть бути уточнені по факту.

Виконання робіт з капітального ремонту покрівлі Калинівського районного будинку культури по вул. Дзержинського, 22 в м. Калинівка Вінницької області здійснювалось на підставі робочого проекту, розробленого Калинівським виробничим проектно-будівельним підприємством "Райагробудінвест" на замовлення Калинівського районного будинку культури. Примірник проекту витребуваний судом та в оригіналі міститься у матеріалах справи.

При цьому дослідження його змісту вказує на те, що проектно-кошторисною документацією з капітального ремонту покрівлі Калинівського районного будинку культури не було передбачено улаштування снігозатримувачів.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ФОП ОСОБА_2 не був зобов'язаний виконувати такі будівельні роботи, з чим погоджується і колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Крім того, у розділі "Конструктивні рішення" тому 2 Робочого проекту (архітектурно-будівельне рішення 0093-АБ) визначені умови проведення робіт з капітального ремонту покрівлі та їх види, які покладаються на підрядника, за якими усі дерев'яні конструкції необхідно обробити антисептичними та вогнезахисними пастами та передбачено, що остаточний радіаційний контроль об'єкту будівництва проводиться генпідрядником незалежно від наявності паспортів на матеріали та конструкції. Введення об'єкта в експлуатацію без проведення радіаційного контролю не допускається.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що згідно з вимогами проектно-кошторисної документації, обидві частини якої слід розглядати як одне ціле, на майбутнього підрядника будівельних робіт було прямо покладено обов'язок з обробки дерев'яних конструкцій даху антисептичними засобами, обов'язок з проведення остаточного радіаційного контролю, а тому ці роботи мав виконати саме ФОП ОСОБА_2, як підрядник капітального ремонту покрівлі Калинівського районного будинку культури (особисто чи із залученням субпідрядника - спеціалізованої організації, яка має ліцензію на виконання даного виду робіт).

Водночас, у випадку неможливості виконання таких робіт, позивач повинен був вжити заходи, що передбачені Главою 61 ЦК України, зокрема повідомити про неможливість їх виконання замовника та ініціювати внесення необхідних змін до проектно-кошторисної документації, чого однак зроблено не було.

Таким чином, оскільки капітальний ремонт покрівлі Калинівського будинку культури здійснювався на підставі спеціально розробленого з цією метою робочого проекту, а тому суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що погодившись на виконання відповідних робіт без будь-яких застережень, ФОП ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання з їх виконання у повному обсязі.

Разом з тим, як слідує з пояснень позивача і доводів апеляційної скарги, йому було відомо про необхідність виконання робіт з обробки дерев'яних конструкцій антисептичними та вогнезахисними пастами, але враховуючи їх значну вартість і відсутність фінансування він відмовився від виконання даних робіт, проте не повідомив про неможливість їх виконання замовника.

Посилання позивача на те, що радіаційний контроль об'єкту будівництва на даний час проведений, що підтверджується протоколом дозиметричного контролю № 02-03/14 від 21.01.2015 року, складеним лікарем ВСП Калинівського міжрайонного відділу лабораторних досліджень ДУ "Вінницький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідний радіаційний контроль мав бути проведений до здачі об'єкта в експлуатацію, а факт його відсутності зафіксований в акті перевірки № 619-ПП від 17.07.2013 року та в ході розгляду справи належними доказами не спростований.

Натомість, проведення за замовленням позивача дозиметричного контролю 21.01.2015 року лише додатково підтверджує ту обставину, що позивач ФОП ОСОБА_2 усвідомлював необхідність виконання таких видів робіт, проте самоусунувся від їх своєчасного виконання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до "конструктивного рішення" Робочого проекту, позивач повинен був виконати ряд вимог під час проведення капітального ремонту покрівлі Калинівського районного будинку культур, що знаходиться по вул. Дзержинського, 22, м. Калинівка. Проте, позивачем вимоги викладені у "конструктивному рішенні" Робочого проекту не виконані, а саме не здійснено антисептичного (протигрибкового) захисту дерев'яних конструкцій покрівлі та не проведено радіаційного контролю об'єкта будівництва. Доказів в спростування викладеного позивачем, як суду першої так і апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, враховуючи допущені позивачем порушення, факт вчинення яких знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, колегія суддів вважає обґрунтованим застосування до позивача штрафу в розмірі 51615,00 грн.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що кожне з перелічених вище порушень хоча і поставлене у вину позивачу в сукупності, проте й окремо саме по собі містить закінчений склад правопорушення, відповідальність за яке встановлена п.8 ч.3 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

На підставі встановленого, колегія суддів вважає, що вимоги позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови про накладення на позивача штрафу за правопорушення сфері містобудівної діяльності є необґрунтованими, а відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із змісту ст.19 Конституції України випливає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що оскаржена постанова відповідачем винесена правомірно, з дотриманням норм, порядку та способу, передбачених чинним законодавством, тому підстав для її скасування немає.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі є не обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишення в силі постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2015 року.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий /підпис/ Біла Л.М.

Судді /підпис/ Граб Л.С.

/підпис/ Сапальова Т.В.

З оригіналом згідно:

секретар