Справа № 2а-11895/10/1370
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Справа № 50229/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2011 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі міста Львова до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Залізничному районі міста Львова звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, яким просила стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 89 276, 00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2011 року позов задоволено повністю.

Постанова мотивована тим, що оскільки на ім'я відповідача 03.10.2009 року, 22.12.2009 року, 24.12.2009 року, 24.09.2009 року, 24.12.2009 року здійснено першу реєстрацію транспортних засобів, відтак відповідач є платником податку з власників наземних транспортних засобів. Відповідач належними та допустимими доказами не спростував вказане та не підтвердив виконання покладеного обов'язку із сплати податку. Тому суд вважав обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин в розмірі 89 276,00 грн.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вона здійснила реєстрацію автомобіля у встановленому законодавством порядку, в тому числі сплатила податок з власників транспортних засобів при першій реєстрації транспортного засобу, оскільки відповідно до ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» без сплати цього податку реєстрація не могла бути здійснена.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 здійснила першу реєстрацію в Україні транспортних засобів: 03.10.2009 року марки CITROEN з державним номерним знаком НОМЕР_1, 1998 року випуску; 22.12.2009 року автомобіль марки PEUGEOT з державним номерним знаком НОМЕР_2, 1997 року випуску; 24.12.2009 року FIAT з державним номерним знаком НОМЕР_3, 1999 року випуску; 24.09.2009 року автомобіль марки CITROEN з державним номерним знаком НОМЕР_4, 2002 року випуску; 24.12.2009 року автомобіль марки FIAT з державним номерним знаком НОМЕР_5, 1996 року випуску.

Як вбачається з розрахунку суми податку з власників транспортних засобів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні, сума податку, яка підлягає сплаті до бюджету за реєстрацію зазначених автомобілів, становить 89 276,00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно з ст. 3 цього Закону перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 5 цього Закону податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Відповідно до вимог ст. ст. 1, 5 даного Закону ОСОБА_1 є платником податку з власників транспортних засобів при першій реєстрації в Україні і зобов'язана сплатити податок з власників транспортних засобів до бюджету Залізничного району м. Львова в сумі 89 646,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 2, 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданням органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Згідно з п. 11 ст. 11 вказаного Закону державні податкові інспекції в районах подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в дохід держави коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Згідно довідки ДПІ у Залізничному районі м. Львова № 30337/9/19-023/1582 від 05.11.2010 року податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 19050,00 грн., 19050, 00 грн., 19050, 00 грн., 13076, 00 грн. та 19050, 00 грн. відповідачем не сплачено. Вказане підтверджується відповіддю Західного ГРУ Приватбанк № 5949 від 04.11.2010 року на запит ДПА у Львівській області № 10/17/118/361 від 09.09.2010 року, згідно якої не знайдено квитанцій на підтвердження факту перерахування коштів відповідачем.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із зазначених обставин та правових норм, дійшовши висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Однак колегія суддів не погоджується з даними висновками і вважає їх необґрунтованими з таких підстав.

Як зазначено вище, відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 п. 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, в редакції, чинній на час реєстрації зазначеного вище автомобіля, державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Відповідно до ч. 4 п. 8 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Відповідно до п. 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 серпня 2010 року № 379, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2011 року за № 123/18861, працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку.

Згідно з п. 3.11 зазначеної вище Інструкції після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Частиною 6 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» встановлено, що у разі відсутності документів про сплату податку перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Враховуючи наведені вище правові норми, колегія суддів приходить до висновку, що ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Крім того, пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів.

Згідно з п. 3.1 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них для проведення реєстрації транспортного засобу посадовими особами РЕП ДАІ приймаються до розгляду письмові заяви власників транспортного засобу.

Відповідно до п. 3.2 даної Інструкції особа власника транспортного засобу або уповноваженої ним особи встановлюється на підставі паспорта громадянина України або іншого документа, що його замінює.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, який погодився із твердженнями податкового органу про факт несплати відповідачем податку з власників транспортних засобів при першій реєстрації зазначеного вище автомобіля, оскільки такі висновки не підтверджуються в повній мірі належними і достатніми доказами, а оскаржувана постанова прийнята не на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, що суперечить вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають матеріалам справи та оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога апеляційної скарги про направлення справи на новий розгляд, оскільки ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено таких повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2011 року у справі № 2а-11895/10/1370 за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі міста Львова до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький