Справа № 154/2757/14а,2а-154/59/14
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Справа № 876/10953/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі, відділу Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції, управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

02.10.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання бездіяльності управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі щодо невиконання судових рішень та ВДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції щодо незастосування заходів примусового виконання рішень, зобов`язання управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі починаючи з 01.11.2011 року здійснювати нарахування та виплату, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, обчисленої виходячи з вимог ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання відділу Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції вжити заходи до примусового виконання рішення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем, Управлінням Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі, не правомірно всупереч ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та Постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2011 року здійснюється їй нарахування та виплата підвищення до пенсії як дитині війни.

Представник позивача в судовому засіданні в судді першої інстанції подав заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просив стягнути із управління Пенсійного фонду України у м. Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі недоплачену частину пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у відповідності ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 01.11.2001 року по 01.10.2014 року та зобов`язати продовжувати здійснювати нарахування та виплату пенсії за віком з 01.10.2014 року з врахуванням підвищення, визначеного ст. 6 цього Закону.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі щодо нарахування та виплати з 01.11.2011 року ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі, меншому ніж 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі у відповідності до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2011 року, продовжувати з 01.11.2011 року здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області вжити заходів примусового виконання рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2011 року, за яким Володимир-Волинським міським судом Волинської області 23.05.2014 р. видано виконавчий лист №2а-1875/09 у відповідності та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження». В решті позову відмовити.

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі, постанову оскаржило, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що пенсійні виплати передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й ті, розмір яких встановлено на виконання судових рішень, здійснюються у розмірах, визначених постановою КМУ від 28.12.2011 року №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що дії управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі починаючи з 01.11.2011 року щодо нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни у розмірі меншому, ніж це визначено постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2011 року, котра набрала законної сили, є протиправними, а тому його слід зобов`язати з 01.11.2011 року продовжувати здійснювати нарахування та виплату позивачу у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплачених сум, як це визначено вищевказаною постановою суду.

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області 09.12.2009 року позов ОСОБА_1 задоволено. Згідно даної постанови зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинськомувиплатити недоплачену частину пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни з 09.07.2007 року по грудень 2007 року, у розмірі 3621,27 грн. та зобов»язано здійснювати щомісячно виплату перерахованої пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2011 року управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському, правонаступником якого є управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинсьокому районі, зобов`язано провести нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року і з 01.01.2010 року здійснювати нарахування та виплату передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Дана постанова Львівського апеляційного адміністративного суду ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.11.2012 року залишена без змін та набрала законної сили.

Судом першої інстанції встановлено та колегією суддів підтверджено, що вищевказане рішення суду про нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виконувалось по 31.10.2011 року.

Однак починаючи з 01.11.2011 року управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі здійснює нарахування та виплату підвищення до пенсії, як дитині війни в розмірі 49,80 грн., а з 01.01.2012 року у розмірі 7 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, тобто не у розмірі, визначеному рішенням суду.

Не погоджуючись з останнім твердженням позивачка звернулася до суду з відповідними позовними вимогами, які колегія суддів вважає безпідставними керуючись наступним.

Згідно інформаційног листа ВАСУ від 22.07.2011 року та від 06.09.2011 року роз'яснено, що до набрання чинності нормативно-правового акта КМУ, прийнятого на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих положення Закону України «Про Державний бюджет на 2011 рік», тобто в даному випадку до 22.07.2011 року, застосуванню підлягають положення Закону України «Про соціальний захист дітей війни». З 23.07.2011 року правомірність дій суб`єктів владних повноважень в даній категорії справ необхідно перевіряти на відповідність вимогам Закону України «Про Державний бюджет на 2011 рік» та постанови КМУ від 06.07.2011 року №745.

На виконання пункту 7 Закону України від 14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», пунктом 6 якої встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 49,80 грн. З 01.11.2011 року ОСОБА_2 виплачувалось підвищення до пенсії як «дитині війни» в розмірі 49,80 грн.

Колегія суддів зазначає, що розмір нарахування та виплати підвищення «дітям війни» з 2012 року визначено постановою КМУ від 28.12.2011 року №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», якою визначено, що з метою здійснення у 2012 році заходів поетапного до 2015 року підвищення рівня найбільш вразливих верств населення установити, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення встановлене ст.6 Законом України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 7 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

У зв'язку із змінами, внесеними 25.03.2014 року Постановою кабінету Міністрів України № 112 до постанови Уряду від 28.12.2011 року № 1381 установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 66,43 гривні.

Керуючись вищенаведеним колегія суддів вважає дії відповідачів правомірними та такими, що відповідають законодавству України, оскільки згідно інформаційного листа ВАСУ від 22.07.2011 року та від 06.09.2011 року, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2011 року, котра набрала законної вили, виконана повністю.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які спростовують правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, оскільки спростовують і дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі задовольнити, а постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 листопада 2014 року у справі №154/2857/14-а - скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний