Справа № 820/532/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 березня 2015 р. №820/532/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

при секретарі судового засідання Костіної А.В.,

за участю представників:

позивача - Пазиніної Г.С., Красінського І.С.,

відповідача - Зозулі М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" до Харківської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 807000003/2014/001550/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001561/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001567/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001574/1 від 02.10.2014р., № 807000003/2014/001578/2 від 03.10.2014р., № 807000003/2014/001588/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001589/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001590/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001595/2 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001596/2 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001605/1 від 07.10.2014р., № 807000003/2014/001610/2 від 07.10.2014р., № 807000003/2014/001618/2 від 09.10.2014р.

- визнати заявлену ПРАТ "Харківський коксовий завод" митну вартість товару щодо товарів які імпортуються.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що декларантом Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" було подано до митного органу у жовтні 2014 року митні декларації у режимі "імпорт" для митного оформлення товару, поставленого за зовнішньоекономічним контрактом №TTU/KZ 0708/14 від 07 серпня 2014 року, з наданням усіх необхідних достовірних документів на підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте митним органом не було прийнято визначену позивачем митну вартість та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 807000003/2014/001550/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001561/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001567/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001574/1 від 02.10.2014р., № 807000003/2014/001578/2 від 03.10.2014р., № 807000003/2014/001588/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001589/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001590/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001595/2 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001596/2 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001605/1 від 07.10.2014р., № 807000003/2014/001610/2 від 07.10.2014р., № 807000003/2014/001618/2 від 09.10.2014р., за якими позивачу визначено митну вартість товару у більшому розмірі, ніж була задекларована та прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вважає вказані рішення безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству України, у зв'язку з чим просить суд скасувати оскаржувані рішення.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити через безпідставність. Згідно наданих до суду письмових заперечень пояснив, що оскаржувані в даній справі рішення про коригування митної вартості товарів № 807000003/2014/001550/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001561/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001567/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001574/1 від 02.10.2014р., № 807000003/2014/001578/2 від 03.10.2014р., № 807000003/2014/001588/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001589/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001590/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001595/2 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001596/2 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001605/1 від 07.10.2014р., № 807000003/2014/001610/2 від 07.10.2014р., № 807000003/2014/001618/2 від 09.10.2014р., та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є законними та обґрунтованими, складеними відповідно до чинного законодавства.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечення проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до п 2.1. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року №631, для здійснення митного оформлення товарів Декларант подає до підрозділу митного оформлення митного органу митну декларацію на бланку єдиного адміністративного документа, заповнену згідно з обраним митним режимом, її електронну копію (у разі подання митної декларації на паперовому носії), рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Митним кодексом України, декларацію митної вартості.

Судом встановлено, що 07 серпня 2014 р. між ПрАТ "Харківський коксовий завод" (в якості Покупця) та Компанією "TRADE TRANS UNION S.R.O.", Чеська республіка, (в якості Продавця) було укладено зовнішньоекономічний контракт №TTU/KZ 0708/14 відповідно до умов якого продавець, суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності, здійснює на користь покупця Поставку вугілля кам'яного, неагломерованого, бітумінозного, коксівного, марки "К9", кількість і вартість якого регулюються відповідними додатками до Контракту, які є його невід'ємними частинами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було заявлено до митного оформлення у жовтні 2014 року отриманий від Компанії "TRADE TRANS UNION S.R.O.", за зовнішньоекономічним контрактом №TTU/KZ 0708/14 від 07 серпня 2014 року, товар: вугілля марки "К9", у кількості 5001,00 т, та подано до Харківської митниці наступні митні декларації, оформлені позивачем у режимі "імпорт": №807170000/2014/011932 від 01.10.14р., №807170000/2014/011930 від 01.10.14р., №807170000/2014/011932 від 01.10.14р., №807170000/2014/011977 від 02.10.14р., №807170000/2014/012019 від 02.10.14р., №807170000/2014/012143 від 06.10.14р., №807170000/2014/012225 від 07.10.14р. №807170000/2014/012227 від 07.10.14р., №807170000/2014/012228 від 07.10.14р., №807170000/2014/012231 від 07.10.14р., №807170000/2014/012281 від 07.10.14р., №807170000/2014/012292 від 08.10.14р., №807170000/2014/012293 від 08.10.14р., №807170000/2014/012422 від 10.10.14р.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України (далі - МКУ), а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Частиною 1 статті 51 МКУ встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Під час декларування товарів у встановленому порядку, позивачем була заявлена митна вартість товарів, визначена за основним методом, а саме: за ціною контракту щодо товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму "імпорт", оскільки визначення митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, за ціною договору (вартість операції) - є основним методом. Кожен наступний застосовується тільки у разі, якщо митна вартість товарів не може бути встановлена шляхом використання попереднього методу.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Митні формальності, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Виходячи з п. 2 Положення про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450, товари декларуються шляхом подання митному органу, зокрема, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

При заповненні митної декларації у формі єдиного адміністративного документа, згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, декларантом вказується, зокрема, фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

Фактурною вартістю, відповідно до ч. 18 п. 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, є ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Як вказує ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1)заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2)подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3)нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У відповідності до вимог ст.53 МКУ позивачем були надані основні документи, які підтверджують визначення митної вартості товару, а саме: контракт №TTU/KZ 0708/14 від 07.08.14р. з додатками, рахунки-фактури, накладні УМВС № АТ335863 від 11.09.14, АТ335872 від 11.09.14, 43238898 від 11.09.14, ЭТ477947 від 22.09.14, ЭТ478656 від 22.09.14, ЭТ483677 від 22.09.14, ЭТ483916 від 22.09.14, ЭТ483324 від 22.09.14, АТ335864 від 11.09.14, АТ335865 від 11.09.14, 34937268 від 02.10.14, АТ335862 від 11.09.14, 34974949 від 05.10.14, 34968685 від 04.10.14, АТ335854 від 11.09.14, АТ335861 від 11.09.14, АТ335855 від 11.09.14, АТ335870 від 11.09.14, ЭТ136284 від 15.09.14, 34968917 від 04.10.14., АТ335869 від 12.09.14, АТ335868 від 12.09.14, банківські платіжні документи, що стосуються товару, платіжний документ, що підтверджує вартість товару №5 від 19.08.14р. Позивачем митному органу надані також додаткові документи: сертифікати якості №Ф1501 від 11.09.14р. та №Ф1508 від 12.09.14р., висновок ДП "Держзовнішінформ" №10/538 від 19.09.14р., та копію митної декларації країни відправлення.

Відповідно до ст. 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон країни, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Керуючись ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Як вказує ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1)основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються вартість операції);

2)другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Якщо органом доходів і зборів виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, має містити:

1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2)наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3)вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4)обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5)інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;

6) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Керуючись ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, заявлена позивачем митна вартість базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню. Проте, митним органом декларанту було відмовлено у здійсненні митного оформлення товарів, відповідно до заявленої митної вартості, та прийнято низку рішень про її коригування.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Враховуючи вказані обставини, на виконання вищезазначеної норми, відповідачу було надано позивачем також акти приймання-передачі, викопіювання з контракту №MCAG-CCE 2208/2014 від 22.08.2014р. з додатком, листування із компанією-продавцем та документи, які підтверджують ринкову вартість товару. Щодо витребування інших договорів з третіми особами, то листами № 1767 від 22.10.2014р. та №1827 від 29.10.2014р. Позивач повідомив Відповідача про те, що контракт №TTU/KZ 0708/14 від 07.08.2014 р. є прямим і ПрАТ "Харківський коксовий завод" не має договірних відносин із третіми особами, пов'язаними із зазначеним контрактом, у зв'язку із чим не має можливості надати договори та розрахункові документи цих осіб, підписані та здійснені на користь Компанії "TRADE TRANS UNION S.R.O."

Харківська митниця Міндоходів приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів поставлених відповідно до умов контракту №TTU/KZ 0708/14 від 07.08.2014 р. за резервним методом, обмежившись загальною фразою про те, що декларантом заявлені не повні відомості про митну вартість товару, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, не вказала які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначила чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

Неподання позивачем договорів із третіми особами, пов'язаними з контрактом та рахунків про здійснення платежів від третіх осіб на користь продавця товару не може однозначно свідчити про недостовірність відомостей, що викладені у інших документах, поданих декларантом на підтвердження заявленої ним митної вартості товарів та не звільняє відповідача від обов'язку визначити митну вартість задекларованого товару на підставі наявних відомостей, зокрема, документів, наданих позивачем.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 14 Закону України "Про ціни і ціноутворення", під час проведення експортних (імпортних) операцій у розрахунках з іноземними суб'єктами господарювання застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни, що формуються відповідно до цін і умов світового ринку. Відтак ціна імпортованого товару повинна відповідати цінам, що склалися на ринку експорту на ідентичний або аналогічний товар, тобто на товар, який є однаковим або подібним за характеристиками, торговельною маркою, артикулом та має однакову собівартість виробництва.

За результатами розгляду митних декларацій, поданих Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод" та документів, які підтверджують митну вартість товару, поставленого за умовами контракту №TTU/KZ 0708/14 від 07.08.2014 р., Харківською митницею Міндоходів було прийнято рішення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів (Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення).

Згідно листа Міністерства доходів і зборів України №7420/7/99-99-24-02-04-17 від 31.03.2014р. регламентовано, що рішення про коригування митної вартості товарів приймається виключно у випадках, якщо встановлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість, в тому числі, невірно визначено митну вартість. Перелік таких випадків визначений у ч. 6 ст. 54 МКУ та є виключним.

Необхідно вказати, що згідно з п. 4.4. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631, митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:

- митна декларація не містить усіх відомостей або подана без рахунка або іншого документа, який визначає вартість товару та у випадках, встановлених Кодексом, декларацією митної вартості;

- електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів;

- митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених Кодексом.

У Картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вказується, що причиною відмови у митному оформленні (випуску) товарів є порушення вимог ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, в зв'язку з заявленням декларантом неповних відомостей про митну вартість товару.

Однак, необхідно звернути увагу, що ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України встановлює правило за яким орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.

На підставі аналізу наведених вище норм можна дійти висновку, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребовування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

На думку законодавця, сумніви є обґрунтованими, якщо документи

- містять розбіжності;

- наявні ознаки підробки;

- не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган Міндоходів повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Проте, Харківською митницею міндоходів не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості щодо митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 807000003/2014/001550/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001561/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001567/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001574/1 від 02.10.2014р., № 807000003/2014/001578/2 від 03.10.2014р., № 807000003/2014/001588/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001589/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001590/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001595/2 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001596/2 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001605/1 від 07.10.2014р., № 807000003/2014/001610/2 від 07.10.2014р., № 807000003/2014/001618/2 від 09.10.2014р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання заявленої ПрАТ "Харківський коксовий завод" митної вартості товару щодо товарів які імпортуються, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Тому визнання митної вартості товару, щодо товарів які імпортуються не входить до повноважень суду, а відтак зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Митного кодексу України кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Предметом оскарження, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 24 Митного кодексу України, можуть бути, зокрема, рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні.

Як вказує ч. 1 ст. 29 Митного кодексу України рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 94, 159, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" до Харківської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 807000003/2014/001550/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001561/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001567/1 від 01.10.2014р., № 807000003/2014/001574/1 від 02.10.2014р., № 807000003/2014/001578/2 від 03.10.2014р., № 807000003/2014/001588/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001589/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001590/1 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001595/2 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001596/2 від 06.10.2014р., № 807000003/2014/001605/1 від 07.10.2014р., № 807000003/2014/001610/2 від 07.10.2014р., № 807000003/2014/001618/2 від 09.10.2014р.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2015 року.

Суддя Тітов О.М.