Справа № 826/3736/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 квітня 2015 року № 826/3736/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" Куреного Олександра Вікторовича
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії
Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить суд визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреного О. В. щодо невключення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреного О. В. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо вкладника ОСОБА_1, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Брокбізнесбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Брокбізнесбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ним та ПАТ «Брокбізнесбанк» укладено договір банківського вкладу № D_150738480 від 03.03.2014. Після укладення даного Договору позивач дізнався, що 28.02.2014 року на підставі Постанови Правління Національного банку України № 107 ПАТ «Брокбізнесбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних. У зв'язку із віднесенням «Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних та, в подальшому, відкликання банківської ліцензії, позивач звернувся до Фонду із заявою про виплату суми вкладу в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Проте, відповідачем надано відповідь про відсутність підстав для здійснення відповідної виплати у зв'язку із відсутністю інформації про вкладника ОСОБА_1 в Переліку вкладників на підставі якого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб формується Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Позивач вважає вказану відмову та бездіяльність Уповноваженої особи щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами протиправною та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач 1 - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Курений Олександр Вікторович явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи.

Відповідач 2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що позивача не було включено до переліку вкладників, отже відповідач не має правових підстав для включення останнього до Загального реєстру вкладників, якій формується виключно на підставі переліку вкладників.

Крім того, відповідач зазначає, що договір банківського строкового вкладу від 03.03.2014 року № в силу положень ч. 3 ст. 36 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» є нікчемним, оскільки був укладений після прийняття Національним банком України Постанови про визнання Банку неплатоспроможним та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування про призначення уповноваженої особи Фонду гарантування на тимчасову адміністрацію у неплатоспроможному Банку.

В судовому засіданні з урахуванням ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_1 та ПАТ "Брокбізнесбанк" укладено договір банківського строкового вкладу № D_150738480 від 03.03.2014 року, предметом якого є відкриття рахунку № НОМЕР_1 та прийняття банком від вкладника на вкладний рахунок грошові кошти для зберігання у строк - 93 дня з 03.03.2014 року до 04.06.2014 року.

Як вбачається з копії квитанції від 03.03.2014 № 8 на рахунок позивача надійшла сума у розмірі 200 000,00 грн.

Постановою Правління Національного банку України від 28.02.2014 № 107 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" до категорії неплатоспроможних" Публічне акціонерне товариство "БРОКБІЗНЕСБАНК" віднесено до категорії неплатоспроможних.

10 червня 2014 року Правлінням Національного банку України прийнята постанова № 339 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК".

Також, 11 червня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 45 про початок процедури ліквідації ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного Олександра Вікторовича на період з 11 червня 2014 року до 10 червня 2015 року включно.

З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2014 року позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування.

05.09.2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб надано відповідь про відсутність підстав для здійснення відповідних виплат у зв'язку із невключенням ОСОБА_1 до переліку вкладників, а тому відповідач не має правових підстав для включення останнього до Загального реєстру вкладників, якій формується виключно на підставі переліку вкладників.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оскаржувану бездіяльність відповідача 1 та інші вимоги позивача на предмет їх відповідності вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд звертає увагу на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною першою статті 3 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI) встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону України № 4452 відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами врегульований статтею 27 Закону № 4452-VI.

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

При цьому суд зазначає, що наслідки запровадження тимчасової адміністрації визначені статтею 36 Закону № 4452-VI.

Зокрема частиною першою вказаної статті передбачено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Як вказувалось вище та як зазначав позивач Постановою Правління Національного банку України від 28.02.2014 № 107 Публічне акціонерне товариство "БРОКБІЗНЕСБАНК" віднесено до категорії неплатоспроможних.

При цьому згідно інформації на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме http://www.fg.gov.ua/payments/brokbiznesbank-71.html 28.02.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.02.2014 прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "БРОКБІЗНЕСБАНК". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Куреного Олександра Вікторовича. Тимчасову адміністрацію в АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" запроваджено строком на три місяця з 03 березня 2014 по 02 червня 2014.

Відповідно до п. 2.4 рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про затвердження Положення про порядок інформування вкладників про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.07.2012 № 10, Фонд розміщує інформацію про запровадження в банку тимчасової адміністрації: на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше наступного робочого дня після запровадження тимчасової адміністрації в банку.

В поясненнях до позовної заяви від 31.03.2015 року позивач також вказує про наявність зазначеного вище рішення, що свідчить про його обізнаність відносно призначення уповноваженої особи Фонду здійснення тимчасової адміністрації в АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК".

За приписами ч. 3 ст. 36 Закону № 4452-VI правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Тобто станом на момент укладення договору банківського строкового вкладу № D_150738480 від 03.03.2014 в ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" було запроваджено тимчасову адміністрацію, а тому в силу положень ч. 3 ст. 36 Закону № 4452-VI вищевказаний правочин правомірно вважається нікчемним, що в свою чергу спростовує доводи позивача про укладення вказаного Договору до запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію.

Частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається

Враховуючи, що договір банківського вкладу № D_150738480 від 03.03.2014 є нікчемним, а позивач в свою чергу не є вкладником в розумінні п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону № 4452-VI у зв'язку з чим суд вважає правомірним невключення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк" Куреним О. В. ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому у відповідача 2 - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні підстави для включення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Брокбізнесбанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Скарга про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда