Справа № 826/677/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/677/15 Головуючий у 1-й інстанції: Клочкова Н.В. Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Грисюк А.Г., представника позивача Янакаєвої І.М., представника відповідача Диби Ю.Д., розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Мультіплекс-Холдинг" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року позов задоволено повністю.

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову, оскільки вважає, що постанова ґрунтується на неповно, необ'єктивно та не всебічно зясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на підставі наказу від 17.11.2014 № 3337, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 ст. 78, п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ПАТ "Мультіплекс-Холдинг" () бюджетного відшкодування ПДВ у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ у наступних (звітних) податкових періодах за серпень 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 05.12.2014 № 75/26-55-15-02/32850366 (т. 1, арк. 15-31).

Відповідачем за результатами перевірки встановлені наступні порушення податкового законодавства, які зафіксовані в акті перевірки від 05.12.2014 № 75/26-55-15-02/32850366:

- п. 198.1, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4 ст. 201 ПК України, у зв'язку з чим ПАТ "Мультіплекс-Холдинг" завищено податковий кредит за липень 2014 року на суму ПДВ 37086 грн., що призвело до порушення п. 200.1 ст. 200 ПК України та завищення від'ємного значення з ПДВ за липень 2014 року на суму ПДВ 37086 грн.;

- п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, завищено суму бюджетного відшкодування за серпень 2014 року в розмірі 37086 грн.

На підставі складеного акту перевірки від 05.12.2014 № 75/26-55-15-02/32850366 податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 19.12.2014:

- № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 37086,00 грн. (т. 1, арк. 32);

- № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 46357,50 грн., в тому числі за основним платежем - 37086,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 9271,50 грн. (т. 1, арк. 33).

Важаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Витрати для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Положеннями п. 198.2 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Отже, податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Згідно з матеріалами справи, між ПАТ «Мультіплекс-Холдинг» (замовник) та ТОВ «Промбудмонтаж Трейд» (виконавець) було укладено договір на виконання підрядних робіт від 19.08.2013 № 19/08/13 (т. 1, арк. 43-45).

Згідно умов даного договору, замовник доручає виконавцю, а виконавець бере на себе зобов'язання щодо будівельно-монтажних робіт в технічних приміщеннях кінотеатру (зали) в ТРЦ «Аврора» м. Запоріжжя, по пр-ту Леніна, 83.

Відповідно до п. 2.2 договору, ціна договору визначається згідно додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього договору, є динамічною, може змінюватися за взаємною згодою сторін, або з урахуванням інфляції.

Позивач на підтвердження факту вчинення господарських операцій за зазначеним договором надав суду: додаток № 1; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), який містить перелік виконаних робіт; податкову накладну (ПДВ - 8333,33 грн.); платіжне доручення (т. 1, арк. 46-50), банківські виписки (т. 1, арк. 147), виписку з ЄДР та свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ - ТОВ «Промбудмонтаж Трейд» (т. 1, арк. 182-183).

Колегія суддів погоджується з висноком суду першоїі інстанції, що наданими доказами підтверджується факт вчинення господарських операцій між ПАТ «Мультіплекс-Холдинг» та ТОВ «Промбудмонтаж Трейд», згідно укладеного договору на виконання підрядних робіт від 19.08.2013 № 19/08/13, а тому відсутні підстави вважати, що позивачем було безпідставно включено до податкового кредиту суму податку на додану вартість за липень 2014 року по даним взаємовідносинам.

На підтвердження реальності господарських взаємовідносин між ПАТ «Мультіплекс-Холдинг» та ТОВ «Сервіс-Трейд-Груп» позивачем надано до суду: видаткові накладні щодо купівлі товарів; платіжні доручення; податкові накладні (№ 1085 - ПДВ 93337,76 грн., № 1087 - ПДВ 3283,00 грн., № 1090 - ПДВ 6097,20 грн., № 69 - ПДВ 10035,17 грн.) (т. 1, арк. 51-63); банківські виписки (т. 1, арк. 148-181); копії судових рішень на підтвердження позиції товариства (т. 1, арк. 96-124).

Суд апеляційної інстанції вважає, що наданими доказами підтверджується реальність господарських операцій між ПАТ «Мультіплекс-Холдинг» та ТОВ «Сервіс-Трейд-Груп» щодо купівлі товарів за видатковими накладними, а тому позивачем правомірно включено до податкового кредиту суму податку на додану вартість за липень 2014 року по даним взаємовідносинам.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень - рішень стали:

- акт перевірки ТОВ «Промбудмонтаж Трейд» № 682/3-22-07-35289704 від 29.07.2014 року, складений у ДПІ у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів м. Києві щодо правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати податків і зборів по взаємовідносинах з ТОВ «Промбуд Маркет» код 38654416 за період з 01.01.2014 по 28.02.2014 та ТОВ «Мета Днєпр» код 38530549 за період з 01.01.2014 по 31.01.2014, згідно якого податковим органом було встановлено, що субпідрядниками ТОВ «Промбудмонтаж Трейд», які виконували будівельно-монтажні роботи є ТОВ «Промбуд Маркет» код 38654416 та ТОВ «Мета Днєпр» код 38530549. У зв'язку з чим, контролюючим органом були використані акти податкових інспекцій про неможливість проведення зустрічних звірок ТОВ «Промбуд Маркет» та ТОВ «Мета Днєпр» (т. 1, арк. 23-24).

- акт перевірки ТОВ «Сервіс-Трейд-Груп» № 394/3/26-50-22-03/10-38948595 від 21.05.2014, складений ДПІ у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій за період з 01.12.2013 по 30.04.2014 року, згідно якого встановлено, що згідно отриманого від ГВПМ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві висновку від 14.05.2014 року № 429/1-26-50-07-04 щодо наявності ознак «фіктивності» та відсутності факту реального здійснення господарської діяльності ТОВ «Сервіс-Трейд-Груп» податковим органом було встановлено, що кількість працюючих - 1 особа, відсутні основні засоби, місцезнаходження не встановлено, порушено кримінальну справу, товариством до перевірки не надано жодних документів, а податкова декларація з податку на прибуток за 2013 рік до податкового органу не подавалася (т. 1, арк. 24-25).

Водночас слід зауважити, що із наданих позивачем судових рішень, вбачається, що господарські операції між ТОВ «Промбудмонтаж Трейд», ТОВ «Сервіс-Трейд-Груп» та їх контрагентами в судовому порядку були визнані фактично здійсненими (т. 1, арк. 96-100, 107-118, 119-124). Окрім того, з наданих судових рішень слідує, що дії податкового органу щодо коригування показників податкових зобов'язань та податкового кредиту на підставі актів перевірок/звірок, проведених податковими інспекціями (т. 1, арк. 101-106, 125-132, 133-138), визнані протиправними, що свідчить про неможливість використання податкової інформації та висновків, зазначеної в актах.

Окрім того, порядок дій податкових органів під час реалізації владної управлінської функції контролю за правильністю та повнотою справляння податкових зобов'язань, у тому числі щодо спірних зобов'язань, визначається Податковим кодексом України. Зазначені нормативно-правові акти не містили і не містять норм, які б наділяли відповідача повноваженнями на визнання правочинів нікчемними або такими, що не відповідають вимогам законодавства та повноваженнями на оцінку відповідності будь-якого правочину вимогам ст. ст. 203, 215, 228 ЦК України.

Відповідно ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін -в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне -з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Тобто, повноваження на встановлення законності правочинів, вчинених позивачем за тими критеріями ознак, що містяться в складеному відповідачем акті, належать виключно до компетенції судових органів.

При цьому, слід зауважити, що відповідач на підтвердження своєї позиції не надав суду жодного наявного вироку суду щодо ПАТ «Мультіплекс-Холдинг», ані до його контрагентів - ТОВ «Промбудмонтаж Трейд», ТОВ «Сервіс-Трейд-Груп».

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що належнии та допустимими доказами підтверджується правомірність формування позивачем податкового кредиту, а тому податкові повідомлення-рішення від 19.12.2014 № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 37086,00 грн.; № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 46357,50 грн., в тому числі за основним платежем - 37086,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 9271,50 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлений 06.04.2015.

.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Земляна Г.В.