Справа № 826/19433/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24 лютого 2015 року 15 год. 30 хв. № 826/19433/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Скляренка Олексія Миколайовича та державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, з урахуванням заяв про уточнення (зміну) позовних вимог, до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Скляренка Олексія Миколайовича (далі - відповідач-1) та державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправними дій відповідача-1, що полягають у відмові в державній реєстрації прав на об'єкт нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 машиномісце НОМЕР_1 (далі - нежитлове приміщення), за позивачем;

- скасування рішення від 07 жовтня 2014 року № 16309121 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, прийнятого відповідачем-1 (далі - оскаржуване рішення);

- зобов'язання відповідача-2 здійснити державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за позивачем.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення прийнято безпідставно.

У ході судового розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх повністю.

Представник відповідачів не визнала позовні вимоги та просила відмовити у їх задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування у судовому засіданні 26 січня 2015 року.

За результатами судового засідання 02 лютого 2015 року судом, згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем-1 прийнято оскаржуване рішення, яким відмовлено у державній реєстрації права власності позивача на нежитлове приміщення.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для відмови у державній реєстрації права власності на нежитлове приміщення за позивачем стало те, що заявником у п'ятиденний строк не усунено обставин, які були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви.

Суд не погоджується з доводами представника позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних норм і обставин.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 50 Порядку, у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу заінтересованою особою є інвестор (особа, що придбала майнові права), член відповідного кооперативу.

У разі придбання безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром є одиниця нерухомості, документами, що підтверджують набуття у власність закріпленого за особою об'єкта будівництва, є договір купівлі-продажу облігацій та в разі наявності документ, згідно з яким відбулося закріплення відповідного об'єкта інвестування за власником облігацій (договір резервування, бронювання тощо).

У разі придбання майнових прав на об'єкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об'єкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав; довідку (виписку) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), про участь заінтересованої особи в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва (у тому числі шляхом купівлі-продажу майнових прав); технічний паспорт на об'єкт інвестування (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо); завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), копії (крім випадків подання оригіналів таких документів особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва): документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції (у разі проведення реконструкції об'єкта нерухомого майна); документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася).

Відповідно до картки прийому заяви від 11 вересня 2014 року № 15722910, представником позивача до реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві подано наступні документи: копію паспорта та ідентифікаційного коду, договір погашення облігацій від 18 серпня 2014 року, акти приймання-передачі нерухомого майна від 22 серпня 2014 року, договір резервування нерухомого майна від 17 травня 2013 року, договір купівлі-продажу цінних паперів від 17 травня 2013 року, копію довіреності, копію паспорта та ідентифікаційного номера (представника), копію технічного паспорта та технічний паспорт, виданий 21 березня 2014 року.

За результатом розгляду поданих представником позивача документів відповідачем-1 прийнято рішення від 26 вересня 2014 року № 16081346 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зі змісту якого вбачається, що підставою для зупинення розгляду заяви позивача слугувала відсутність таких документів як довідка про сплату пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва та виписки з особового рахунку у цінних паперах про переказ облігацій, довідки про сплату та відсутність заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень отримано представником позивача 30 вересня 2014 року.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що 06 жовтня 2014 року представником позивача подано відповідачу-1 довідку про повну сплату та відсутність заборгованості від 03 жовтня 2014 року № 457.

Разом з тим, представником позивача не подано інші документи, визначені рішенням від 26 вересня 2014 року № 16081346, а саме довідку про сплату пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва та виписку з особового рахунку у цінних паперах про переказ облігацій.

Доводи представника позивача про те, що відповідачем-1 рішенням від 26 вересня 2014 року № 16081346 зобов'язано надати документи, які не визначені Порядком, за переконанням суду, є безпідставними, оскільки рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не є предметом вирішення даної справи.

Таким чином, позивачем не усунено обставин, що слугували підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви.

Відповідно до п. 5-4 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення.

Проаналізувавши викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач-1 правомірно відмовив у державній реєстрації права власності позивача на нежитлове приміщення.

Стосовно заявленої позивачем вимоги про зобов'язання відповідача-2 здійснити державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за позивачем суд зазначає, що зобов'язання судом суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення або вчинити конкретну дію, зокрема, щодо реєстрації права власності на підставі поданої позивачем заяви, виходить за межі компетенції суду та завдань адміністративного судочинства, є формою втручання у повноваження суб'єкта владних повноважень та підміною його юрисдикції. Адміністративний суд не наділений повноваженнями на втручання у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, встановленими ст. 2 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таки чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Скляренка Олексія Миколайовича та державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єктів владних повноважень та відсутністю з їх сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин