Справа № 824/236/15-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р. м. Чернівці справа № 824/236/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Анісімова О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кордобан А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Семенюк О.Ю., Поліщук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби в Чернівецькій області про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (далі - позивач або ОСОБА_4.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби в Чернівецькій області (далі - відповідач або Чернівецька ДФС) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 16.08.2013 р. по 26.01.2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що судовим рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду в справі №2а/2470/372/12 від 21.06.2013 р. позивача поновлено на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Вадул - Сірет" Чернівецької обласної митниці. Однак, у строки встановлені законом позивача на посаді не поновлено, у зв'язку із чим вважає, що відповідач зобов'язаний виплатити йому середню заробітну плату за час затримки виконання судового рішення від 16.08.2013 р. по день поновлення на посаді.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, суду пояснили наступне.

Так, ОСОБА_4 проходив службу в митних органах України, де працював на різних посадах, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 від 20.01.1988 р.. Відповідно до запису №24 від 26.01.2012 р. ОСОБА_4 звільнений з роботи у Чернівецькій обласній митниці за порушення присяги державних службовців.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 р. по справі №2а/2470/372/12 визнано протиправним звільнення ОСОБА_4 та скасовано наказ Державної митної служби України №107-к від 25.01.2012 р. щодо припинення перебування його на державній службі в митних органах України та поновлено останнього на займаній посаді. Зазначена постанова набрала законної сили.

08.07.2014 р. ОСОБА_4 видано виконавчий лист №2а/2470/372/12 про примусове виконання пунктів 2,3 та 5 постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 р.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.11.2014 року №2а/2470/372/12 змінено спосіб і порядок виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 р., а саме постановлено поновити ОСОБА_4 на посаду, яка відповідає кваліфікаційним вимогам посади старшого інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці Міндоходів або на рівнозначну посаду з 26.01.2012 р.

На підставі заяви ОСОБА_4 від 21.11.2013 р. йому здійснено виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.01.2012 р. по 15.08.2013 р. в розмірі 67534,72 грн., з вирахуванням сум допомоги по безробіттю отриманої у Новоселицькому центрі зайнятості та обов'язкових податків.

Листом від 20.01.2015 р. №495/24-70-04-22/01 Чернівецька митниця ДФС повідомила ОСОБА_4, що відповідно до наказу ДФС України від 17.01.2015 р. №134-о "Про виконання рішення суду" скасовано наказ ДМС України від 24.01.2012 р. №107-к "По особовому складу Чернівецької обласної митниці". У подальшому, ОСОБА_4 оголошено наказ Державної фіскальної служби України від 17.01.2015 р., №134-0. "По особовому складу митних органів", щодо скасування наказу Державної митної служби України від 25.01.2012 р. №107-к "По особовому складу Чернівецької обласної митниці" в частині припинення 26.01.2012 р. перебування на державній службі в митних органах. Також, наказано вважати ОСОБА_4 таким, що приступив до виконання обов'язків інспектора митного поста Чернівецької митниці ДФС з 26.01.2015 р. з посадовим окладом згідно штатного розпису митниці.

Тобто, фактично у період часу з 16.08.2013 р. по 26.01.2015 р. відповідачем затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_4, у зв'язку із чим, керуючись положеннями ст.236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 16.08.2013 р. по 26.01.2015 р.

Представники Чернівецької ДФС суду пояснили наступне.

Звернення до суду позивача ОСОБА_4 має на меті вирішення правових питань, що виникли у зв'язку із виконанням постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 р. та захисту його прав як позивача, зокрема права на оплату праці за період з 16.05.2013. по 26.01.2015р., а тому розгляд заяви повинен відбуватись в межах того самого публічно-правового спору, тобто спору про поновлення ОСОБА_4 на публічній службі з 26.01.2012 р. та в порядку судового контролю за виконанням судового рішення, що набрало законної сили.

Підстави для розгляду позовної заяви ОСОБА_4 про оплату вимушеного прогулу, як нового публічно-правового спору відсутні.

Крім того, жодних дій з боку Чернівецької ДФС, що призвели до затримки виконання рішення суду, не вчинено. Позивач на підтвердження позовних вимог також не навів доказів вчинення відповідачем дій, що призвели до затримки рішення суду в частині поновлення його на роботі.

За таких обставин просять суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як підтверджується матеріалами справи та трудовою книжкою серії НОМЕР_1, з 1995 р. по 26.01.2012 р. ОСОБА_4 проходив державну службу в митних органах України, де працював на різних посадах.

Наказом Державної митної служби України № 107-к від 25.01.2012 р. "По особовому складу Чернівецької обласної митниці" за порушення Присяги державного службовця, відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України "Про державну службу" припинено перебування ОСОБА_4 на державній службі в митних органах з 26.01.2012 р.

Вважаючи наказ та мотиви звільнення незаконними, позивач звернувся до суду з позовом про скасування наказу.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 р. по справі №2а/2470/372/12:

- визнано протиправним звільнення ОСОБА_4 та скасовано наказ Державної митної служби України №107-к від 25.01.2012 р., в частині припинення перебування його на державній службі в митних органах України;

- поновлено ОСОБА_4 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької обласної митниці з 26.01.2012 р.;

- стягнуто з Чернівецької обласної митниці на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.01.2012 р. за виключенням заробітної плати за 1 місяць.

У частині позовних вимог про поновлення на державній службі в митних органах України на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької обласної митниці ОСОБА_4 постанова підлягала до негайного виконання.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.08.2013 р. №2а/2470/372/12 постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної митної служби, правонаступником якої є Міністерство доходів і зборів України, Чернівецької обласної митниці про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, - змінено. Абзац 4 резолютивної частини постанови викладено в наступній редакції: "Стягнути з Чернівецької обласної митниці на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.01.2012 року по 15.08.2013 року в розмірі 67534,72 грн."

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.06.2014 р. залишено постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.08.2013 р. та постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 р. в незміненій частині - без змін.

08.07.2014 р. ОСОБА_4 видано виконавчий лист №2а/2470/372/12 про примусове виконання пунктів 2,3 та 5 постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 р.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.11.2014 р. №2а/2470/372/12 змінено спосіб і порядок виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 р., а саме постановлено: поновити ОСОБА_4 на посаду, яка відповідає кваліфікаційним вимогам посади старшого інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці Міндоходів або на рівнозначну посаду з 26.01.2012 р.

На підставі заяви ОСОБА_4 від 21.11.2013 р. йому здійснено виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.01.2012 р. по 15.08.2013 р. в розмірі 67534,72 грн., з вирахуванням сум допомоги по безробіттю отриманої у Новоселицькому центрі зайнятості та обов'язкових податків.

Листом від 20.01.2015 р. №495/24-70-04-22/01 Чернівецька митниця ДФС повідомила ОСОБА_4, що відповідно до наказу ДФС України від 17.01.2015 р. №134-о "Про виконання рішення суду" скасовано наказ ДМС України від 24.01.2012 р. №107-к "По особовому складу Чернівецької обласної митниці".

Надалі, ОСОБА_4 оголошено наказ Державної фіскальної служби України від 17.01.2015 р. №134-0. "По особовому складу митних органів", щодо скасування наказу Державної митної служби України від 25.01.2012 р. №107-к "По особовому складу Чернівецької обласної митниці" в частині припинення 26.01.2012 р. перебування на державній службі в митних органах. Також, наказано вважати ОСОБА_4 таким, що приступив до виконання обов'язків інспектора митного поста Чернівецької митниці ДФС з 26.01.2015 р. з посадовим окладом згідно штатного розпису митниці.

У зв'язку із поновленням ОСОБА_4 26.01.2015 р. на посаді старшого інспектора митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці Міндоходів, кадровою службою були внесені відповідні записи у його трудову книжку ЛТ-І №1769960.

На письмове звернення від 09.02.2015 р. відповідача, щодо виплати середньомісячної заробітної плати за час затримки виконання рішення суду з 16.08.2013 р. по 26.01.2015 р., ОСОБА_4 отримав відповідь від 14.02.2015 р. №1369/24-70-10-12/01-С-4, якою його повідомлено, що проведення виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16.08.2013 р. по 25.01.2015 р. відповідно до положень ст. 236 КЗпП України, можливе лише за ухвалою органу який розглядав трудовий спір.

Суд вважає, що в задоволенні цього адміністративного позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічно-правовим спором в розумінні КАС України є заснований на публічному праві спір між двома чи більше учасниками правовідносин, з приводу реалізації норм публічного права або з приводу самої такої норми.

Предметом позову у цій справі є стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 16.08.2013 р. по 26.01.2015 р.

Відповідно до теорії трудового права під вимушеним прогулом розуміють час, протягом якого працівник з вини роботодавця не мав змоги виконувати трудові функції, обумовлені трудовим договором.

Як встановлено судом вище, постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 р. по справі №2а/2470/372/12 позивача поновлено на посаді, яку він займав до звільнення та вирішено питання про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У частині поновлення ОСОБА_4 на займаній посаді постанова суду підлягала негайному виконанню.

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді є обов'язковим до виконання на всій території України, а його невиконання тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст. 14 КАС України).

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст. 13 КАС України забезпечується системою судових інстанцій: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного і касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення законності та обґрунтованості судових рішень.

Отже, з набранням чинності судового рішення, спірні правовідносини між ОСОБА_4 та Державною митною службою України, Чернівецькою ДФС щодо оплати затримки виконання судового рішення з дня його прийняття по день поновлення на посаді перейшли у виконавчу сферу, і саме під час виконання рішення суду мало вирішуватись питання щодо застосування санкцій майнового характеру по відношенню до відповідача у разі не виконання рішення суду.

При цьому суд зазначає, що стадія виконання судового рішення є стадією адміністративного процесу, а тому виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і має розглядатись у сукупності з ним. Зокрема, така позиція викладена у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ліпісвіцька проти України» від 12.05.2011 р., заява №11944/05 та «Редька проти України» заява №17788/02.

Порядок і умови вирішення питання про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника визначено ст. 236 КЗпП України.

Положеннями цієї норми передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Аналізуючи зміст цієї норми, слід прийти до висновку, що, у разі виникнення зазначених обставин, саме орган, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі має винести ухвалу про виплату середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки, у рамках одного і того ж провадження. Зазначена норма матеріального права стосується саме порядку виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір, в даному випадку - постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 р. у справі № 2а/2470/372/12. Зазначена позиція суду також відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України, яка викладена в т.ч. в ухвалі від 18.09.2014 р., №К/9991/28182/12.

Однак, позивач в порушення положень ст.236 КЗпП України звернувся з новим позовом, замість вирішення питання пов'язаного з виконанням (у даному випадку з невиконанням) рішення, прийнятого у справі про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах раніше вирішеної справи.

Відповідно до ч. ч. 9, 10 ст. 267 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Таку заява може бути подано протягом десяти днів, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи позивача, а так само якщо заяву подано із порушенням правил, що передбачені частинами першою і другою цієї статті, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 КАС України.

Однак, із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень в порядку ст.267 КАС України позивач до суду не звертався.

Обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права, є помилковим, оскільки суперечить вимогам процесуального законодавства України, яким нормативно визначено процедуру поновлення порушених прав позивача.

Позивач, зобов'язаний добросовісно відноситься до своїх прав, не зловживати процесуальними правами. Під час виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 р. у справі №2а/2470/372/12 позивач мав можливість ініціювати перед судом здійснення заходів судового контролю, якщо вважав, що відповідачем порушуються його права. Однак, будь-яких дій щодо захисту своїх прав відповідно до процесуального законодавства України він не вживав, при цьому самий виконавчий лист щодо поновлення його на роботі отримав лише 08.07.2014 р., тобто більше ніж через один рік з моменту прийняття постанови суду.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_4 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби в Чернівецькій області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 16.08.2013 р. по 26.01.2015 р. - необхідно відмовити у повному обсязі.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст.158 - 163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби в Чернівецькій області про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити у повному обсязі.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Анісімов

Постанова в повному обсязі складена 06 квітня 2015 р.