Справа № 804/3978/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2015 р.Справа №804/3978/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
за участю представника позивача Карпенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного науково-виробничого підприємства «Стіл-груп» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що:
- в акті перевірки зазначено, що позивачем під час перевірки не надані сертифікати якості виготовленої продукції. При цьому, контроль якості алюмінієвого сплаву не відноситься до компетенції податкового органу. Відносини щодо якості поставленої продукції є відносинами між покупцем та продавцем, ніяким чином не стосуються питань сплати податків, а отже і предмету перевірки;
- продукція, поставлена у рамках спірної господарської операції, не входить до переліку продукції, яка підлягає обов'язковій сертифікації в Україні згідно наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 року №28, отже, контролюючі органи не вправі вимагати жодних сертифікатів;
- сертифікат якості, паспорт продукції тощо, не відносяться до первинних документів та не фіксують факт здійснення господарської операції, вказані документи не використовуються у бухгалтерському та податковому обліках, отже їх відсутність чи наявність не впливає на результати бухгалтерського та податкового обліку;
- копії сертифікатів якості на виготовлену продукцію були надані позивачем разом із запереченнями на акт перевірки.
Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач заперечень на позовну заяву не надав, процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки до суду не повідомив.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
- відомості про директора та головного бухгалтера (паспортні дані, ідентифікаційні номери, накази про призначення їх на посади); основний вид діяльності підприємства, юридичну та фактичну адреси підприємства;
- дані про офісні та складські приміщення, які використовуються підприємством;
- дані про виробничі потужності підприємства;
- договори, на підставі яких здійснювалося придбання товарів (послуг);
- видаткові накладні та прибуткові накладні;
- довіреності на одержання товарів;
- податкові накладні на придбання та продаж товарів (робіт, послуг);
- реєстри отриманих та видаткових накладних;
- товарно-транспортні накладні на перевезення товару;
- документи, які підтверджують розрахунки за придбаний товар (роботи, послуги);
- журнали-ордери з придбання та продажу товарів (робіт, послуг);
- сертифікати відповідності та сертифікати якості отриманої продукції;
- штатний розклад підприємства за липень 2014 року (П.І.Б., з повідомленням і.п.н. кожного працівника).
ПНВП «Стіл-груп» за вих. №29/09/1 від 29.09.2014 року направило Дніпродзержинській ОДПІ усі затребувані копії документів згідно переліку, що підтверджують взаємовідносини із ТОВ «Тревелко-груп» та правомірність декларування податкового кредиту за липень 2014 року.
При розгляді наданих до перевірки документів було встановлено, що між ТОВ «Тревелко-груп» (постачальник) та ПНВП «Стіл-груп» (покупець) укладений договір поставки товару від 26.06.2014 року №26/061, згідно пункту 1.1. якого постачальник зобов'язується протягом дії договору поставляти покупцю алюмінієвий прокат, алюмінієвий сплав окремими партіями за цінами, та кількості, що остаточно погоджується сторонами в специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язаний прийняти товар, оплачувати його на встановлених договором умовах.
Згідно специфікації від 26.06.2014 року (додаток №1 до договору від 26.06.2014 року №26/061) ПНВП «Стіл-груп» придбано у ТОВ «Тревелко-груп» наступний товар:
- алюмінієвий лист, 39,89 т, на суму 518570 грн.;
- алюмінієвий сплав АК 12, 5,0 т, на суму 117500 грн.;
На сторінці 28 акту перевірки від 09.10.2014 року №3957/186/04-03-22-04/24441045 контролюючим органом зазначено, що до перевірки не були надані будь-які документи, що стосуються походження та якості товару і підлягають переданню разом із товаром, відповідно до актів цивільного законодавства (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), у зв'язку із чим податковою інспекцією у висновках акту зафіксовано порушення позивачем пунктів 44.1, 44.3, 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України в частині ненадання до перевірки документів у повному обсязі.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що згідно положень статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Відповідно до підпункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Так, відповідно до пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України визначено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.
Проте, застосувати такий штраф можливо лише у випадку попередньої наявності у платника таких зазначених документів та подальшого їх ненадання згідно диспозиції наведеної статті.
Відсутність у платника документів та неможливість їх надання з огляду на таку відсутність не може бути підставою для застосування штрафу згідно вказаної норми, однак, може слугувати однією з підстав для вирішення питання щодо підтвердження реальності здійснення операцій із такими товарами.
Відповідно до положень частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням викладеного суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення, у зв'язку із чим присуджує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору з Державного бюджету України.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Приватного науково-виробничого підприємства «Стіл-груп» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.
Присудити на користь Приватного науково-виробничого підприємства «Стіл-груп» за рахунок Державного бюджету України документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 3 квітня 2015 року.

Суддя І.О. Верба