Справа № 206/6624/14-а
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" березня 2015 р.справа № 206/6624/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська

на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року

у справі № 206/6624/14-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася у Самарський районний суд м. Дніпропетровська з позовом до управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправними дій щодо зменшення загального проценту розрахунку пенсії від заробітку, скасування розпорядження, зобов'язання здійснити з 14 квітня 2013 року нарахування та виплату пенсії у розмірі 88 відсотків від сум заробітної плати, з якої справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії щодо зменшення розміру загального проценту розрахунку пенсії від заробітку з 88 відсотків до 80 відсотків, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 88 відсотків сум заробітної плати починаючи з 01 березня 2014 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

У письмових запереченнях ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 03 серпня 2011 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська та отримує пенсію за віком

відповідно до Закону України «Про державну службу». Пенсія призначалася у розмірі 88 відсотків від заробітної плати.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2013 року у справі № 206/7052/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2013 року, визнано протиправними дії та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська здійснити з 14 квітня 2013 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахування у складі заробітку «інших виплат», до яких віднесені матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, з яких нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.8-12).

На виконання вказаної постанови у лютому 2014 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії у розмірі 88 відсотків від заробітної плати (а.с.16).

Листом від 26 вересня 2014 року № Ч-41/08/17, у відповідь на звернення, управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська повідомило позивача, що у липні 2014 року управлінням переглянуті пенсійні справи, по яким проведені перерахунки пенсій по заробітку за судовими рішеннями та приведені у відповідність до статті 37 Закону України "Про державну службу" (зі змінами та доповненнями), яка передбачає , що пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.14).

В матеріалах справи міститься розпорядження №153622 від 12 вересня 2014 року, з якого вбачається, що органом пенсійного фонду України позивачу змінено відсоток розрахунку пенсії від заробітку з 01 березня 2014 року, а саме з 88 відсотків на 80 відсотків (а.с.15).

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (на момент призначення позивачу пенсії державного службовця) пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 відсоток, але не більше 90 відсотків від сум заробітної плати.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеної пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з листа від 26 вересня 2014 року № Ч-41/08/17, пенсійним органом розраховувалась пенсія позивача у розмірі 88 відсотків заробітної плати державного службовця. В той же час, перерахунок пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати державного службовця ОСОБА_1 здійснений з огляду на внесення змін до статті 37 Закону України «Про державну службу» (редакція діє з 01 жовтня 2011 року), з якої були виключені положення про збільшення пенсії державного службовця на 1 відсоток за кожен повний рік роботи понад 10 років, але не більше 90 відсотків.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону України «Про державну службу», положення якої не змінювалися.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, у зв'язку з чим, посилання відповідача на зміни, внесені до статті 37 Закону України «Про державну службу», яка регулює правовідносини з призначення пенсії, а не її перерахунку, та які, до того ж, були проведені після призначення пенсії ОСОБА_1, є безпідставними.

Таким чином, зміни щодо застосування розміру відсотків заробітної плати стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, не можуть бути застосовані при перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, а тому дії відповідача щодо самостійного зменшення розміру відсотків заробітної плати при перерахунку вже призначеної пенсії є неправомірними.

Таким чином, суд першої інстанції вірного дійшов висновку, що позивачу пенсія державного службовця була призначена відповідно до приписів статті 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 88 відсотків заробітної плати з 03 серпня 2011 року, тобто до внесення відповідних змін до вищевказаної статті.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим