Справа № 816/780/15-а
Суддя: Ф.Ф. Соколенко
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

07 квітня 2015 рокум. ПолтаваСправа № 816/780/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколенка Ф.Ф.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шулик Н.І.,

представника позивача - Клокова В.В.,

представника відповідача - Хоміч Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинагроконсерв" до Державної екологічної інспекції в Полтавській області про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Пирятинагроконсерв" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції в Полтавській області про визнання протиправними дій щодо зазначення в акті перевірки від 06.02.2015 року як порушення ТОВ "Пирятинагроконсерв" забору підземної води за відсутності дозвільних документів; скерування претензії з вимогою перерахувати суму збитків в розмірі 1 724 916,00 грн., обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року відкрито провадження у справі за даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією України чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Вказана норма кореспондується з приписами пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, де зазначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржуються дії відповідача щодо встановлення в акті перевірки як порушення забору підземної води за відсутності дозвільних документів та дії щодо скерування позивачу претензії з вимогою перерахування збитків.

Загальне поняття акта перевірки наведено у пункті 1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 року № 464 (далі - Порядок № 464), згідно з яким акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 КАС.

За змістом статті 10 Закону України від 05.04.2007 року № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб.

Диспозиція цієї статті передбачає оскарження дій службової особи, які пов'язані з порушенням порядку проведення перевірки (ревізії), наприклад із порушенням трудового розпорядку такою особою під час проведення ревізії; дій, які полягають у перевищенні повноважень службовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контрольного заходу, (ревізії); дій щодо проведення ревізії без установлених законом підстав та/або з порушенням чинного законодавства тощо.

Дії службової особи щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді, оскільки відповідно до підпункту 4.19 пункту 4 Порядку № 464 якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта перевірки. Це свідчить про те, що дії, пов'язані з включенням до акта висновків, є обов'язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Отже, предметом оскарження є дії чи бездіяльність службових осіб, якщо вони обмежують чи порушують права, свободи чи законні інтереси особи.

Акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта (у тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, або у випадку можливого використання такого акта, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору.

Позивач фактично оскаржує акт перевірки (висновки), що унеможливлює розгляд такого спору в судовому порядку.

Також суд зазначає, що позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо скерування позивачу претензії також не можуть бути предметом розгляду в адміністративному суді, оскільки претензія не є актом у розумінні статті 17 КАС та сама по собі не породжує прав чи обов'язків для підприємства. Той факт, що надіслання таких претензій передбачено пунктом «ґ» частини 1 статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» серед повноважень Державної екологічної інспекції, не змінює їх правового значення як документів, у яких висловлена пропозиція добровільно виконати певні дії з метою досудового врегулювання спору. Безпосередньо самі по собі претензії не встановлюють обов'язків.

Так, зі змісту претензії вбачається позиція відповідача щодо порушника, пропозиція сплатити шкоду в добровільному порядку та застереження щодо можливого звернення до суду.

Крім того, за змістом статті 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» обов'язковими є саме рішення спеціального уповноваженого органу з питань екології та природних ресурсів. Проте, претензія не є формою рішення Державної екологічної інспекції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 КАС суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір", який набрав чинності з 01.11.2011, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі № 816/780/15-а за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинагроконсерв" до Державної екологічної інспекції в Полтавській області про визнання дій протиправними.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Пирятинагроконсерв" з Державного бюджету України сплачену згідно платіжного доручення № 1564 від 02 березня 2015 року суму судового збору в розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок)

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ф.Ф. Соколенко