Справа № 824/88/15-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/88/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

08 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 23 грудня 1990 року прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та проходив службу на посаді помічника чергової частини штабу батальйону патрульно-постової служби при УМВС України в Чернівецькій області в званні старший прапорщик.

Позивачем надано довідку про тимчасову непрацездатність, з якої вбачається, що ОСОБА_2 звільнений від служби з 07 листопада 2014 року по 14 листопада 2014 року у зв'язку із хворобою.

Згідно постанови Шевченківського районного суду м Чернівці від 16 грудня 2014 року позивач 12 листопада 2014 року керував транспортним засобом марки «Фіат Добло» д/н НОМЕР_1 в м. Чернівці по вул. Воробкевича в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КпАП України .

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області призначило та провело службове розслідування відносно притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, за результатами якого прийнято наказ №1414 від 18 грудня 2014 р. про його звільнення.

Підставою для винесення оспорюваного наказу став висновок службового розслідування від 16 грудня 2014 року, в якому встановлений факт скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового та начальницького складу.

Відповідно до витягу з наказу управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області від 25 грудня 2014 року №375 о/с старшого прапорщика міліції ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ з посади помічника чергової частини штабу батальйону патрульно-постової служби при УМВС України в Чернівецькій області з 29 грудня 2014 року.

Суд І інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що позивач керувавши транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, грубо здискредитував звання рядового та начальницького складу. Також, суд І інстанції звертав увагу на те, що відсутність ОСОБА_2 на службі не пом'якшує його відповідальності за вчинений проступок та неналежну поведінку.

Колегія суду погоджується з таким висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

Правовідносини, пов'язані з прийняттям, проходженням та звільненням з публічної служби в органах внутрішніх справ регулюються, зокрема, Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114 (з наступними змінами та доповненнями), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460- IV .

Згідно положень ч. 2 ст. 5 Закону України «Про міліцію» міліція поважає гідність особи і виявляє до неї гуманне ставлення, захищає права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань. У взаємовідносинах з громадянами працівник міліції повинен виявляти високу культуру і такт.

Положеннями статей 1 та 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Норми ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначають, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

У відповідності до ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Правила поведінки та професійна етика осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України визначена наказом МВС України від 22 лютого 2012 року №155, який пунктами 1.1 - 1.3 розділу 4 встановлює, що поведінка працівника органів внутрішніх справ завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет працівника.

Відповідно до п. 3.17 наказу МВС України від 16 березня 2007 р. №81 «Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередженню надзвичайних подій, пов'язаних із загибеллю й травмуванням особового складу» до працівників які керують транспортним засобом у стані сп'яніння, незалежно від наслідків, слід приймати безальтернативне рішення - звільнення з органів внутрішніх справ.

Самостійні підстави для звільнення визначені п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114, згідно з якими, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Вчинком, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, є скоєння працівником міліції дій чи бездіяльності, які гублять честь і завдає шкоди органам внутрішніх справ, підриваючи до них довір'я з боку населення, є несумісними з нормами професійної етики і принципами моралі.

Таким чином, відповідачем прийнято правомірне рішення від 25 грудня 2014 року №375о/с про звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ. Позивач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та був винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2014 року та визнавалось самим позивачем.

У відповідності до положень ст. 72 КАС України вказані обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, а тому не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставини щодо того, що позивач був винним у вчиненні адміністративного правопорушення встановлені і не заперечувались сторонами.

Колегія суду погоджується з висновком суду І інстанції, що відсутність ОСОБА_2 на службі та його перебування на амбулаторному лікуванні не пом'якшує його відповідальності за вчинений проступок та неналежну поведінку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України та підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.