Справа № 344/14586/14-а,2-а/344/700/14
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Справа № 876/9797/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

апелянта ОСОБА_1,

представника апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання незаконним та скасування рішень,

встановив:

29.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Івано-Франківської міської ради № 1513-47 від 28.08.2014 року «Про передачу у власність та надання в користування громадянам земельних ділянок та внесення змін до рішень».

13 жовтня 2014 року подав клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, в якому зазначає, що подальше виконання оскаржуваного рішення, що полягає у розробці проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, подачі його на затвердження до Івано-Франківської міської ради утруднить або взагалі унеможливить виконання рішення по суті адміністративного спору, оскільки у сторін спору вже виникнуть майнові права на земельну ділянку, що надалі потягне за собою необхідність заявлення позовів в порядку цивільного судочинства. Зупинення виконання оскаржуваного рішення дасть змогу запобігти подальшим порушенням як інтересів позивача, так і встановленого порядку виділення та використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.10.2014 року відмовлено в задоволенні клопотання. Судове рішення мотивоване тим, що з обґрунтування заяви про забезпечення позову не вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до унеможливлення захисту прав, свобод та інтересів позивача і що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Позивач оскаржив ухвалу суду першої інстанції. Вважає, що така винесена з порушенням норм процесуального права, а тому просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання про забезпечення позову задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що вжиття співрозмірних заходів забезпечення позову у формі зупинення виконання рішення Івано-Франківської міської ради в оскаржуваній частині відповідатиме інтересам судового розгляду, оскільки ознаки протиправності дій відповідача носять очевидний характер, оскаржуване рішення порушує його права на отримання у власність спірної земельної ділянки, які не були вирішені у встановленому порядку, а також порушує порядок надання та цільового використання земельних ділянок у зоні індивідуальної житлової забудови міста.

В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення апелянта та його представника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 117 КАС України встановлено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження у справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію або рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються (ч. 3 ст. 117 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 117 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як зазначено у пункті 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до міського голови м. Івано-Франківська із заявою про виділення йому для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель вільної земельної ділянки в районі с. Опришівці Івано-Франківської міської ради. Однак, заява ОСОБА_1 Івано-Франківською міською радою по суті роглянута не була. В процесі з'ясування питань щодо погодження суміжної межі земельних ділянок позивач дізнався, що оскаржуваним рішенням міської ради Івано-Франківська міська рада надала дозвіл ОСОБА_3 для складання проекту землеустрою зазначеної у заяві ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

У клопотанні про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а саме, про зупинення виконання оскаржуваного рішення, позивач зазначив, що подальше виконання рішення Івано-Франківської міської ради, що полягає у розробці ОСОБА_3 проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, подачі його на затвердження до Івано-Франківської міської ради утруднить або взагалі унеможливить виконання рішення по суті адміністративного спору, оскільки у сторін вже виникнуть майнові права на земельну ділянку, що надалі потягне за собою необхідність заявлення позовів в порядку цивільного судочинства. Зупинення виконання оскаржуваного рішення дасть змогу запобігти подальшим порушенням як інтересів позивача, так і встановленого порядку виділення та використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Аналізуючи зміст клопотання та обставни, зазначені у ньому та матеріалах справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що позивач не навів жодних доказів, які свідчили б про те, що існує очевидна небезпека того, що невжиття судом вказаних заходів до забезпечення адміністративного позову може призвести до унеможливлення захисту прав, свобод та інтересів позивача або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів апеляційного суду також звертає увагу на те, що позивач просить зупинити дію рішення ради, яке стосується особи, яка не бере участь у справі - ОСОБА_3, а тому посилання апелянта на те, що у зв'язку із незабезпеченням позову виникнуть майнові права на земельну ділянку у сторін спору є безпідставним, тому що ОСОБА_3 не є стороною спору.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для забезпечення адміністративного позову згідно ч. 1 ст. 117 КАС України. Можливі наслідки у разі незабезпечення позову, які навів позивач у заяві, є необґрунтовані, не наведено переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, не подано суду належних та допустимих доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості або ускладнення захисту їх без вжиття заходів забезпечення позову.

Суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2014 року у справі № 2-а/344/700/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич