Справа № 826/17188/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Тема Мода Юкрейн» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2015 року адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тема Мода Юкрейн» до державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тема Мода Юкрейн» (надалі за текстом - «ТОВ «Темам Мода Юкрейн») звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12 серпня 2014 р., яким товариству зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 581 196 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про задоволення позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.07.2014 р. посадовцями державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі за текстом - «ДПІ у Голосіївському районі») проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Тема Мода Юкрейн» з питань повноти нарахування та достовірності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Сілк Констракшн» за період з 01.02.2014 р. по 28.02.2014 р.

Результати перевірки оформлено актом № 311/1-26-50-22-03-34349259 від 23.07.2014 р.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст.ст. 198, 201 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») внаслідок чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за лютий 2014 р. на 581 196 грн.

Такий висновок органу доходів та зборів вмотивовано наступним.

Між ТОВ «Тема Мода Юкрейн» та ТОВ «Сілк Констракшн» укладено договір підряду на виконання будівельних та ремонтних робіт в магазині позивача.

На підставі названого договору була видана податкова накладна № 12 від 21.02.2014 р. на загальну суму 3 487 176 грн., у тому числі 581 196 грн. ПДВ.

Оплату позивач здійснив шляхом безготівкового перерахунку коштів, а сплачений ПДВ включив до податкового кредиту.

Разом з тим, актів приймання-передачі виконаних робіт до перевірки не надано.

Крім того, згідно акту ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 1349/26-55-22-07/38389405 від 16.05.2014 р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки» у ТОВ «Сілк Констракшн» відсутні необхідні умови для здійснення господарської діяльності.

На думку органу доходів та зборів наведене свідчить про завищення позивачем податкового кредиту.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ДПІ у Голосіївському районі прийнято податкове повідомлення-рішення № від 12 серпня 2014 р., яким ТОВ «Тема Мода Юкрейн» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 581 196 грн.

Правовідносини, що виникають у зв'язку з формуванням платником податку на додану вартість податкового кредиту врегульовано статтею 198 ПК України.

Так, підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За змістом наведених правових податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

У розгляді цієї справи суд першої інстанції дійшов висновку про порушення позивачем встановленого порядку формування податкового кредиту у зв'язку з недоведеністю реальності господарських операцій з ТОВ «Сілк Констракшн».

Судова колегія підтримує правову позицію окружного адміністративного суду.

На підтвердження товарності укладеної угоди позивачем було надано копії: договору на виконання будівельних робіт з додатками та платіжних доручень.

Разом з тим, на думку колегії суддів, зазначені документи є необхідними, проте недостатніми для підтвердження правомірності формування позивачем податкового кредиту.

Так, відповідно до пункту 2 договору на виконання будівельних робіт ТОВ «Тема Мода Юкрейн» зобов'язане було надати виконавцю проект, технічну специфікацію, програму робіт. Проте ці документи позивачем не надано.

Із змісту договору на виконання будівельних робіт вбачається, що при виконанні робіт ТОВ «Сілк Констракш» зобов'язане було: підготувати план робіт та надавати власнику «Щоденний робочий звіт»; вести щоденну книгу-реєстр; призначити уповноваженого агента, який нестиме повну відповідальність за роботу перед офіційними органами влади, а також забезпечити присутність головного інженера; призначити особу відповідальну за гасіння пожеж (п.п. 4.2.4, 4.2.7, 4.10.1, 4.10.4).

Разом з тим, згідно штатного розкладу на ТОВ «Сіл Констракшн» працювало лише 4 особи (директор, юрист, муляр та штукатур).

Тобто, контрагент позивача фактично не міг виконати умови договору.

Також, відповідно до пункту 7.1 договору на виконання будівельних робіт підрядник повинен розпочати роботи відповідно до плану робіт та закінчити роботи протягом періоду, що вказаний у пропозиції Замовника. За кожний день затримки здачі робіт сплачується штраф 10 000 дол. США.

Водночас, будь-яких термінів щодо виконання робіт ні договір, ні додатки до нього не містять.

Суд попередньої інстанції також вірно звернув увагу на те, що позивачем не надано будь-яких доказів фактичного виконання робіт за договором, а посилання ТОВ «Тема Мода Юкрейн» на те, що у лютому 2014 р. кошти були перераховані в якості попередньої оплати - обґрунтовано не прийняв як доказ.

Із матеріалів справи вбачається, що договір на виконання будівельних робіт було укладено 10.10.2013 р.

Згідно пункту 5.1 договору оплата здійснюється у наступному порядку: аванс 1 332 771 грн. 39 коп. сплачується протягом 5 днів після підписання договору; 1 332 771 грн. 39 коп. сплачується протягом 30 днів після поставки фурнітури на будівельний майданчик; 1 332 771 грн. 39 коп. сплачується протягом 30 днів з дати передачі та приймання робіт; 1 332 771 грн. 39 коп. сплачується протягом 60 днів з дати передачі та приймання робіт

Відповідно до наданих позивачем копій розрахункових документів ТОВ «Тема Мода Юкрейн» сплатило: платіжним дорученням № 455 від 11.10.2013 р. - 266 554 грн. 28 коп., у т.ч. 44 425 грн. 72 коп. ПДВ; платіжних дорученням № 454 від 10.11.2013 р. - 1 332 771 грн. 39 коп., у т.ч. 222 128 грн. 60 коп. ПДВ; платіжним дорученням № 554 від 19.11.2013 р. - 1 599 325 грн. 67 коп., у т.ч. 266 554 грн. 28 коп. ПДВ; платіжним дорученням № 622 від 10.12.2013 р. - 1 599 325 грн. 67 коп., у т.ч. 266 554 грн. 28 коп. ПДВ; платіжним дорученням № 153 від 21.02.2014 р. - 3 487 176 грн., у т.ч. 581 196 грн. ПДВ.

Таким чином, передбачений умова договору аванс у розмірі 1 332 771 грн. 39 коп. було сплачено на підставі платіжного доручення № 454 від 10.11.2013 р., а докази фактичного виконання робіт, за які ТОВ «Тема Мода Юкрейн» сплатило у лютому 2014 р. 3 487 176 грн., у позивача відсутні.

Крім того, відповідно до 3.1 договору вартість робіт становить 5 331 085 грн. 57 коп. і не може бути збільшена в жодному разі.

Водночас, загальна сума, сплачена позивачем ТОВ «Сілк Констракшн», становить 8 285 153 грн.01 коп., у т.ч. 1 380 858 грн. 88 коп. ПДВ.

За таких обставин видану ТОВ «Сілк Констракшн» податкову накладну від 21.02.2014 р. не можна вважати достатнім документом, який посвідчує факт придбання позивачем робіт, а тому віднесення відображеної у ній суми до складу податкового кредиту є безпідставним.

Відтак, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки отримання економічної вигоди виключно за рахунок збільшення податкового кредиту не можна розглядати як самостійну ділову мету.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а твердження позивача про те, що спірні правовідносини уже були предметом судового дослідження і у постанові від 11.03.2014 р. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про товарність укладеної з ТОВ «Сілк Констракшн» угоди є помилковим, оскільки передбачене частиною першої статті 72 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Тема Мода Юкрейн» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 07 квітня 2015 р.

.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.