Справа № 804/20841/14
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ляшко О.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СМУ -21" до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вважає безпідставним проведення оскаржуваної перевірки, висновки якої є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового та цивільного законодавства, а зазначене податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте податковим органом без достатніх на те правових підстав.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи у письмовому провадженні позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджено матеріалами справи.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
За результатами вказаної перевірки складено акт № 275/04-10-22-01-13440143 від 25.11.2014.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Судом встановлено, що підставами для висновків відповідача слугували обставини, висвітлені в акті, зокрема, на 6 аркуші акту: «За наданими до перевірки товарно-транспортними накладними за формою 1-ТН, відсутні відомості про ПІБ, посади відповідальних осіб вантажовідправника та вантажоодержувача, зокрема не встановлено водія/експедитора, що прийняв товар та водія/експедитора, що здав товар. Відсутність осіб водія/експедитора, що прийняв товар та водія/експедитора, що здав товар унеможливлює підтвердження отримання та здачі вантажу.» Таким чином, ставиться під сумнів здійснення перевезення товару у липні 2014р. Відповідальною особою не залишено засвідчувального підпису при виконанні вантажно-розвантажувальних операціях будівельних матеріалів, тому вантажно-розвантажувальні операції вважаються не здійсненими. Також слід зазначити, що підприємство зареєстровано в місті Запоріжжя, а пункт навантаження знаходиться в Дніпропетровській області Новомосковського району в СМТ Губиніха, де ніяким чином не могла знаходитись печатка підприємства на момент відпуску ТМЦ. Також згідно бази даних АІС «Податковий блок» у підприємства ТОВ «Велтрейд-М» відсутні об'єкти оподаткування у місті Новомосковськ.
Також, посадовими особами ТОВ «СМУ-21» не надано інформації щодо осіб, які їздили по службовому відрядженню до м. Запоріжжя для складання та підписання Договору купівлі-продажу відповідних товарів.
Отже, на думку відповідача, приймання, перевезення та передачі товару від ТОВ „Велгрейд - М" до ТОВ „СМУ-21" не відбувалось.
Крім того, у ТОВ "СМУ-21" на момент перевірки, згідно наданих до перевірки документів, відсутні акти прийому-передавання ТМЦ, сертифікати відповідності, паспорти або інші документи якості продукції, довіреності на отримання товарів, документи, які відображають факт отримання товару, його оприбуткування на склад чи ін.
При здійснені аналізу 1С «Податковий блок» Західно - Донбаською ОДНІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області встановлено що ТОВ «ВЕЛТРЕЙД - М» зареєстровано Запорізьким міським управлінням юстиції від 18.02.2014 року, орган ДПС основної реєстрації - 825, ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, має стан 8 - ДО ЄДР ВНЕСЕНО ЗАПИС ПРО ВІДСУТНІСТЬ ЗА МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯМ.»
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 р. № 996-ХІУ, із змінами та доповненнями, встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. за № 168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Відповідно до пунктів 2.15, п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Таким чином, господарські операції для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або лише за умови сплати грошових коштів.
Судом встановлено, що між ТОВ «СМУ-21» та ТОВ «Велтрейд-М» було укладено Договір купівлі-продажу № 15-2589 від 01.04.2014 року.
За цим договором ТОВ «Велтрейд-М» зобов'язується поставляти і передавати на умовах даного Договору будівельні матеріали у власність ТОВ «СМУ- 21», а ТОВ «СМУ-21» приймати товар у власність та оплачувати його на умовах даного Договору.
П. 3.2 Договору передбачено, що Товар поставляється транспортом Покупця.
Позивач зазначив, що товар перевозився власним транспортним засобом ТОВ «СМУ-21», яке належить товариству на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу, виданого РЕВ-7-го MB ВС ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області Серія АЕЦ № 072009 та знаходиться на балансі товариства з 1997 року. Щодо особи водія ОСОБА_3, то згідно наказу (розпорядження) № 161-к від 14.08.2012 року про прийняття на роботу, ОСОБА_3 було прийнято на роботу з 14.08.2012 року на посаду водія.
Зазначені обставини спростовують твердження відповідача про відсутність в товаро-транспортних накладних за формою 1-ТН відомостей про ПІБ, посади відповідальних осіб вантажовідправника та вантажоодержувача, зокрема не встановлено водія експедитора, що прийняв товар та водія/експедитора, що здав товар, а також відсутності їх підписів, оскільки ТОВ «СМУ-21» не замовляло експедиторських послуг в інших суб'єктів господарювання в рамках виконання цього Договору, а здійснювало перевезення самостійно.
Крім того, позивач зазначив, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 04.12.2014 статус відомостей про юридичну особу ТОВ «Велтрейд-М» підтверджено.
На підтвердження подальшого використання товарів Позивачем також надано договори:
- № 7-567014 від 25.06.2014 року між ТОВ «СМУ-21» та ДП НВП «ПХЗ», за яким ТОВ «СМУ-21» зобов'язалося виконати роботи по ремонту кровлі ГК- «Хімік», а ДП НВО «ПХЗ» зобов'язане сплатити вказані роботи.
- №586213 від 14.08.2014 року між ТОВ «СМУ-21» та ДП НВП «ПХЗ», за яким ТОВ «СМУ-21» зобов'язалося виконати роботи по реконструкції спортивного комплексу «Юність» з будівництвом плавального басейну за адресою у Павлоград, вуд. Заводська, 22, а ДП НВО «ПХЗ» зобов'язане сплатити вказані роботи.
- № 12-571614 від 18.07.2014 року між ТОВ «СМУ-21» та ДП НВП «ПХЗ», за яким ТОВ «СМУ-21» зобов'язалося виконати роботи по ремонту об'єкту утилізації ТРТ, планово-попереджальний ремонт та експлуатація будівель 5ГПСЧ та її систем, ремонт будівлі 558/3 (5ГПСЧ), а ДП НВП «ПХЗ» зобов'язане сплатити вказані роботи.
- №9-568314 від 07.07.2014 року між ТОВ «СМУ-21» та ДП НВП «ПХЗ», за яким ТОВ «СМУ-21» зобов'язалося виконати роботи по капітальному ремонту будівлі ВОЦ «Молодість», улаштування навісу над ґанком, а ДП НВО ПХЗ зобов'язане сплатити вказані роботи.
Таким чином, позивач стверджує, що під час проведення перевірки ТОВ «СМУ-21» до перевірки надано всі належні документи (рахунки-фактури, податкові та видаткові накладні, платіжні доручення, банківські виписки) в яких визначено зміст операції, їх обсяг/перелік виконаних робіт, вартісні показники, тощо, а тому позивачем підтверджено проведення господарських операцій, а первісними документами передбачена суть, зміст і обсяги наданих послуг.
Разом з тим, суд зазначає, що для цілей податкового обліку беруться до уваги насамперед економічні наслідки, створені господарськими операціями, а не особливості оформлення відповідних операцій. При цьому немає значення, яким цивільно-правовим договором опосередковано господарську операцію, а також те, чи визнаний відповідний договір недійсним у судовому порядку. Складені первинні документи не свідчать безпосередньо про реальність укладеної угоди.
Податкові обов'язки визначаються виходячи з реального економічного змісту господарської операції та спрямування її на досягнення певного економічного ефекту. Для з'ясування дійсного економічного змісту господарської операції варто аналізувати кінцевий економічний ефект у вигляді фактичного приросту (зміни вартості) активів, який настав або повинен був настати в результаті здійснення відповідної операції, незалежно від зафіксованих у документах намірів її учасників. З цією метою варто використовувати документальні та інші дані, що свідчать про фактичне отримання тих чи інших активів учасниками операції. Такі дані мають перевагу перед задекларованим документально змістом спірної господарської операції.
Доказами наявності таких обставин можуть бути документи або показання свідків, що свідчать про наявність прямих стосунків між набувачем і виробником або імпортером активу; інформація (у тому числі з відкритих джерел) щодо звичайних умов ділової поведінки на певному ринку; дані, отримані від виробника або перевізника, які засвідчують прямий шлях руху активів від виробника до набувача, без фактичної участі посередників у цьому процесі тощо. Докази, що можуть використовуватися при аналізі реальності операції - дані про існування активу (чи вироблявся, ким і коли), про його рух на шляху до платника податків-набувача (як транспортувався, де зберігався, ким приймався, у тому числі встановлення посадових осіб постачальника і покупця, задіяних у такому процесі), як використовувався далі (чи реалізовувався, чи споживався тощо).
Реальність потребує також з'ясування того факту, чи справді актив отриманий від указаного в первинних документах контрагента. Для цього треба встановлювати, за яких обставин і в який спосіб були налагоджені господарські зв'язки між платником податків та його задекларованим контрагентом, хто персонально брав у цьому участь. Доцільно встановити фактичний альтернативний рух активу у порівнянні із задекларованим.
Також у такому разі варто встановлювати технічну можливість виконання господарської операції із урахуванням фактичних господарських ресурсів постачальника (наявність виробничих потужностей, персоналу тощо) та фактичного змісту операції (чи необхідні спеціальні навички персоналу для її вчинення, чи потрібні для цього власні або залучені засоби, час та спеціальна обстановка тощо).
Згідно положень статі 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.
Однак в судове засідання дана особа не з'явилася.
Разом з тим, позивачем надано нотаріально посвідчені пояснення директора ТОВ «ВЕЛТРЕЙД-М» - ОСОБА_2 щодо взаємовідносин з позивачем. Дослідивши зазначені пояснення, суд критично оцінює останні як достатній доказ реальності господарських операцій, оскільки директором ТОВ «ВЕЛТРЕЙД-М» не наведено обставин налагодження госопдарських звязків з товариством позивача, не вказано обставини првового режиму використання складу з якого начебто здійснювалось постачання товару, не зазначено обставини набуття прав на відчужуване майно, не наведено осіб, за участі яких здійснювалась фактична передача товару та, відповідно, не надано доказів у підтвердженгня існування даних обставин.
Таким чином, під час судового розгляду справи позивачем не підтверджено належними та достатніми доказами факт отримання товару від ТОВ «ВЕЛТРЕЙД-М», а отже й правомірність формування податкового кредиту за липень 2014 року.
Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
У зв'язку з викладеним вище, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ-21» до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення.
Згідно частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ-21» до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Стягнути на користь Державного бюджету України з Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ-21» (код ЄДОРПОУ 13440143) судові витрати зі сплаті судового збору в сумі 1644 грн. 30 коп.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Б. Ляшко