Справа № 686/25467/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/25467/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук В.В.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

01 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

предстаника відповідача: Роюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання незаконними дії щодо відрахувань із пенсії та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання незаконними дій щодо здійснення відрахування із пенсії та стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 6 липня 2007 року вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому та отримує пенсію за віком. З червня 2014 року Управління пенсійного Фонду України в м. Хмельницькому утримує з пенсії позивача переплату у розмірі 228 грн. 23 коп. щомісячно. Причиною відрахування із пенсії сум переплат є те, що в період з 21 березня 1995 року по 28 лютого 2014 року ОСОБА_3 була зареєстрована приватним підприємцем, а отже, як працююча особа, не мала права на доплати передбачені ст.21 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважаючи такі дії неправомірними, просила визнати дії щодо утримання коштів протиправними та стягнути на її користь раніше утримані кошти.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.01.2015 року позов задоволено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.01.2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача (апелянта) апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі за обставин, викладених у ній, просила постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.01.2015 року скасувати, дала пояснення, аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції -без змін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому з 6 липня 2007 року та отримує пенсію за віком.

16 квітня 2014 року рішенням Управління Пенсійного фонду України в м.Хмельницькому по пенсійній справі ОСОБА_3 №857324, було встановлено, що за період з 1 квітня 2009 року по 28 лютого 2014 року виникла переплаті в сумі 2 655 грн. 45 коп. по причині працевлаштування, оскільки в період з 21 березня 1995 року по 20 січня 2014 року вона була зареєстрована як приватний підприємець.

Згідно виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців фізична особа-підприємець ОСОБА_3 була включена до реєстру 21 березня 1995 року, запис до реєстру про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності внесено 19 лютого 2014 року.

Постановою КМ України №198 від 1 березня 2009 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» з 1 квітня 2009 року було передбачено підвищення до пенсії для непрацюючих пенсіонерів у розмірі 7 грн. 50 коп., з 1 липня 2009 року 14 грн. 20 коп., з 1 жовтня 2009 року 24 грн. 80 коп.

Пунктом 3 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для вчинення запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 є рішення господарського суду Хмельницької області від 13 червня 2008 року у справі №20/2983-А, яким було задоволено позов Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому про припинення підприємницької діяльності у зв'язку з неподанням звітності.

Зазначене рішення господарського суду Хмельницької області від 13 червня 2008 року було направлено до виконання у відділ державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції та отримано останнім 25 червня 2008 року.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі: постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Згідно статті 49 вказаного Закону суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Дата надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій. Державний реєстратор зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису.

В силу ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Частиною третьою статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» установлено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що особа, зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, не може бути визнана безробітною та такою, що припинила підприємницьку діяльність. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 (справа №21-408а14). Відтак помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Пунктом 3 частини 1 статті 198 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи встановлені порушення судом першої інстанції норм права, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання незаконними дії щодо відрахувань із пенсії та стягнення грошових коштів скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 квітня 2015 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.