Справа № 803/524/15-а
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Справа № 803/524/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання Веремчуку В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Смалюха Р.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Фонд) на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" (Банк, ПАТ "Західінкомбанк") Яремчишина Ігоря Богдановича про визнання протиправними дій щодо включення вимоги позивача як кредитора до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Західінкомбанк" сьомої черги і зобов'язання включити вимоги позивача до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Західінкомбанк" першої черги.

Позовні вимоги обґрунтовано наступними обставинами.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є клієнтом ПАТ "Західінкомбанк" відповідно до умов договору банківського рахунку і станом на день прийняття Національним банком України постанови № 433 від 23 липня 2014 року про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" на поточному рахунку позивача знаходились кошти в сумі 15 674 грн. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду від 30 жовтня 2014 року № 230/14 вимогу позивача про внесення до реєстру вимог кредиторів включено у сьому чергу. Працівниками ліквідаційної комісії ОСОБА_1 було роз'яснено, що кредитори, віднесені до сьомої черги, коштів отримати не зможуть у зв'язку із їх недостатністю від реалізації майна Банку. Вказані обставини у позивача, як інваліда армії ІІ групи, викликали душевні переживання, страждання, потрясіння та загострення хронічних захворювань, в результаті чого в грудні 2014 року, січні 2015 року він вимушений був лікуватися, що стверджується відповідними довідками медичних закладів.

Відповідно до вимог статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" при формуванні переліку черговості задоволення вимог кредиторів до першої черги відносяться зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, при цьому при прийнятті рішення про віднесення вимог позивача в реєстр вимог кредиторів до сьомої черги Фондом не враховано стану здоров'я ОСОБА_5, а саме наявності у нього другої групи інвалідності і загострення хвороб у зв'язку із неможливістю отримати кошти з поточного рахунку у Банку. Оскільки позивачу завдано шкоду здоров'ю під час ліквідації Банку, тому його вимоги мають бути віднесені саме до першої черги.

З наведених підстав позивач просив визнати неправомірним включення його вимог до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Західінкомбанк" сьомої черги і зобов'язати відповідача включити його вимоги до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Західінкомбанк" першої черги.

В письмових запереченнях проти адміністративного позову від 30 березня 2015 року (а.с. 17-18) відповідач просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не є вкладником-фізичною особою , а - кредитором Банку внаслідок укладення з банком договору банківського рахунку і його вимоги до Банку не є грошовими вимогами щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань Банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; не є зобов'язаннями, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; не є іншими вимогами кредиторів, передбаченими пунктами 1-6, 8 частини першої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тому вимоги позивача правомірно були включені до сьомої черги реєстру вимог кредиторів в сумі 15 674 грн., як інші вимоги, відповідно до пункту 7 частини першої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просить в задоволенні адміністративного позову відмовити з мотивів, викладених у письмових запереченнях проти позову. Додатково зазначив, що при зверненні із заявою до уповноваженої особи Фонду про включення до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 не вказував, що він є інвалідом ІІ групи і не надавав доказів про підтвердження заподіяння шкоди його здоров'ю Банком, а тому, діючи в межах наданих Конституцією України і Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" повноважень, відповідач включив позивача в реєстр вимог кредиторів для здійснення виплат у сьому чергу.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Так, судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року № 433 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23 липня 2014 року № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Західінкомбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Західінкомбанк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Яремчишина Ігоря Богдановича строком на 1 рік з 23 липня 2014 року по 23 липня 2015 включно (а.с. 19). Оголошення про відшкодування коштів вкладникам і прийняття вимог кредиторів опубліковано в газеті "Голос України" № 142 (5892) від 29 липня 2014 року (а.с. 20).

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (Закон № 4452-VI) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення несплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Частиною першою статті 35 Закону № 4452-VI визначено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду (частина перша статті 46 Закону № 4452-VI).

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 48 цього ж Закону уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює серед інших наступні повноваження: складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Пунктами 3, 4 частини першої статті 2 цього Закону встановлено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами у справі, 20 липня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Західінкомбанк", правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк", і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку (а.с. 23-24). Відповідно до умов вказаного договору сторони домовились, що Банк відкриває клієнту рахунки в національній та іноземній валютах та здійснює по них всі види розрахунково-касових операцій у відповідності до вимог договору, законодавства України.

Станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Банку на поточному рахунку позивача знаходились кошти в сумі 15 674 грн.

Виходячи із встановлених обставин у справі, аналізуючи зміст правовідносин, які виникли між позивачем і Банком, відповідно до наведених приписів законодавства, суд дійшов висновку, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не є вкладником "Західінкомбанк", а є кредитором Банку. Для задоволення вимог підприємця ОСОБА_5 як кредитора, останній повинен був звернутись до Фонду із відповідною заявою у тридцятиденний термін з дня опублікування оголошення про початок процедури ліквідації Банку в газеті "Голос України".

Судом встановлено, що 04 серпня 2014 року позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду Яремчишина І.Б. із заявою про включення до реєстру вимог кредиторів для отримання коштів в сумі 15 674 грн., які перебували на поточному рахунку згідно із договором банківського рахунку від 20 липня 2005 року (а.с. 21). Отже, позивачем дотриманий порядок та строк звернення до відповідача із заявою про включення до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону № 4452-VI кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); 7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за субординованим боргом.

30 жовтня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Західінкомбанк", відповідно до якого вимоги позивача віднесено до сьомої черги вимог кредиторів. Відповідне повідомлення ОСОБА_1 вручено 20 лютого 2015 року (а.с. 6).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов висновку, що Фондом правомірно віднесено вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до сьомої черги вимог кредиторів, а позовна вимога про віднесення його вимог до першої черги є безпідставною.

При цьому суд виходив із того, що чинним законодавством України не визначено права на позачергове отримання коштів з банку, у випадку його ліквідації, інвалідом армії ІІ групи, як кредитором. Зобов'язання ПАТ "Західінкомбанк" перед відповідачем виникли в результаті здійснення останнім господарської діяльності як фізичною особою-підприємцем, а не внаслідок заподіяння шкоди Банком його життю та здоров'ю. Надані позивачем пояснення і докази про наявність обставин для віднесення його вимог до першої черги вимог кредиторів свідчать про наявність у нього хронічних хвороб, проте не свідчать про причинний зв'язок між діями Банку і погіршенням стану його здоров'я.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд приходить до висновку, що відповідач довів правомірність дій щодо віднесення вимог позивача до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Західінкомбанк" сьомої черги, а тому адміністративний позов про визнання дій протиправними і зобов'язання включити вимоги позивача до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Західінкомбанк" першої черги задоволенню не підлягають.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 06 квітня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова