Справа № 2а-3262/12/0970
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015р. Справа № 876/2074/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер", м.Івано-Франківськ

на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.12.2012р. у справі №2а-3262/12/0970

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер", м.Івано-Франківськ

до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області, смт.Богородчани Івано-Франківської області

про зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2012р. позивач: Товариство з додатковою відповідальністю "Полімер" звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про зобов'язання до вчинення дій, просив зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області провести перерахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, суми яких вказувались у направлених позивачу розрахунках таких витрат, шляхом виключення з усіх цих розрахунків пенсії, призначеної ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем неправомірно, в порушення чинного законодавства, призначено пільгову пенсію громадянці ОСОБА_1, відповідно до п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Позивач зазначив, що така пільгова пенсія вказаній особі повинна бути призначена в порядку ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки необхідний стаж вона здобула до введення в дію вказаного закону, відтак, витрати на виплату та доставку пільгових пенсій зазначеній особі не підлягає відшкодуванню позивачем, як наслідок слід провести перерахунок даних витрат.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.12.2012р. у справі №2а-3262/12/0970 у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, її оскаржив позивач: Товариство з додатковою відповідальністю "Полімер", який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що постанова винесена без повного та всебічного з'ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задоволити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до вимог ст.197 КАС України, вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1, яка працювала у ВАТ "Полімер" (на даний час - ТзДВ "Полімер") і досягла пенсійного віку, призначено та виплачується пільгова пенсія згідно пункту "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як особі, яка працювала на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Управлінням Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області позивачу направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної даній особі, відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначеної відповідно до п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до вимог п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003р. (далі - Закон №1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах з особливими шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст.12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст.12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Право на призначення пенсії на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлювалось положеннями ст.9 Закону СРСР "Про державні пенсії", згідно яких таке право виникало у чоловіків по досягнення 50 (п."а") та 55 років (п.п."б"-"д") та жінок 45 (п."а") та 50 років (п.п."б"-"д") за умови наявності 20, 25 років та 15, 20 років трудового стажу, відповідно, на роботах з шкідливими та важкими умовами праці.

Відповідно до вимог п.8 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956р.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що право на пенсію відповідно до вимог ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992р., і після цієї дати не працювала на цих роботах, при цьому, наявності атестації робочих місць не вимагається. Назва ст.100 "Порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону" свідчить про те, що законодавець, приймаючи таку норму, чітко визначив її зміст стосовно вже набутого права на пенсію. Таким чином, особам, які до і після 01.01.1992р. працювали на роботах, передбачених списками, пенсія призначається відповідно до вимог ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Судом першої інстанції також встановлено, що громадянка ОСОБА_1 працювала повний робочий день на роботах, що передбачені списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994р. як до 01.01.1992 р., так і після вказаної дати (а.с.47). Довідка вищевказаній особі видавались безпосередньо позивачем із зазначенням у ній усіх фактичних даних, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах, в тому числі стаж, вид та характер виконуваних робіт. Дана особа досягли віку, з якого набула право на призначення пенсії на пільгових умовах після 01.01.1992р., тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що пенсія на пільгових умовах ОСОБА_1 було призначено правильно, відповідно до вимог ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто відповідно до закону, який діяв в момент виникнення у особи права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до вимог ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та зареєстрованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, підприємства зобов'язані відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно із вимогами пп.6.4 п.6 вищевказаної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підпунктом 6.8 пункту 6 Інструкції передбачено обов'язок підприємства щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

В матеріалах справи наявні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" в частині пенсії, призначеної відповідно пункту "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадянці ОСОБА_1 та розрахунки її трудового стажу (з розбивкою по періодах зарахування трудового стажу, зазначенням виду трудової діяльності та датами звільнення від неї).

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст.9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер" на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.12.2012р. у справі №2а-3262/12/0970 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер" до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про зобов'язання до вчинення дій, - залишити без задоволення.

2. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.12.2012р. у справі №2а-3262/12/0970, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга