Справа № 806/5799/14
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"01" квітня 2015 р. Справа № 806/5799/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі Степанській А.В. ,

за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Міністерства внутрішніх справ України визнання дій протиправними, зобов'язання призначити та виплатити кошти ,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2014 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними дію управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо призначення йому одноразової грошової допомоги; зобов'язати відповідача прийняти рішення про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги.

27 січня 2015 р. позивач подав до суду заяву про зміну позовних вимог (а.с. 23-25), відповідно до якої просив:

- визнати протиправною відмову управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області (далі - УМВСУ в Житомирській області, відповідач - 1) та Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС України, відповідач - 2) у не призначенні та не виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти відповідне рішення щодо призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 та надіслати його до УМВС в Житомирській області.

Ухвалою суду від 27 січня 2015 р. прийнято заяву ОСОБА_3 про зміну позовних вимог та залучено до участі у справі в якості другого відповідача - МВС України (а.с. 46-47).

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3.

Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти відповідне рішення щодо призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3, відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою МВС України звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у позові відмовити .

Представник МВС України апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що з 01 листопада 2008 р. ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ і наказом в.о. начальника УМВСУ в Житомирській області від 13 серпня 2014 р. № 252о/с звільнений у запас (з постановленням на військовий облік) на підставі п. 63 "в" (через обмежений стан здоров'я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. N 114 (а.с. 10).

Згідно із свідоцтвом про хворобу військово-лікарської комісії УМВСУ в Житомирській області № 442/82 від 1 серпня 2014 р. (а.с. 8-9), ОСОБА_3 має наступні захворювання:

- пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ: СДД.Хронічний пієлонефрит з частими загостреннями, ХНН першого ступеня. Симптоматична артеріальна гіпертензія нефрогенно зумовлена. Міокардіодистрофія змішаного генезу, НК нульового ступеня. Хронічний холецистит, хронічний панкреатит, легкий перебіг. Остеохондроз шийного відділу хребта без порушення функції;

- не пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ: вроджена вада розвитку сечовидільної системи: гіпоплазія лівої нирки, повне подвоєння правої нирки.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 078589 від 08 жовтня 2014 р., ОСОБА_3 встановлено третю групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а саме: СДД.Хронічний пієлонефрит з частими загостреннями, ХНН третього ступеня. Симптоматична артеріальна гіпертензія нефрогенно зумовлена. Міокардіодистрофія змішаного генезу, НК нульового ступеня. Хронічний холецистит, хронічний панкреатит, легкий перебіг. Остеохондроз шийного відділу хребта без порушення функції, вроджена вада розвитку сечовидільної системи: гіпоплазія лівої нирки, повне подвоєння правої нирки (а.с. 6).

Згідно довідки МСЕК про результати визначення ступені втрати професійної працездатності від 08 жовтня 2014 р. № 000591, ОСОБА_3 встановлено 30% втрати професійної працездатності у зв'язку із захворюваннями, які пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 7).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем - 1 дотримано вимоги Порядку № 707. Вирішення питання про призначення виплати одноразової грошової допомоги покладено на МВС України. У разі прийняття МВС України рішення про призначення такої допомоги, орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції проводить виплату грошової допомоги, а тому є безпідставною вимога позивача про визнання протиправною відмови УМВСУ в Житомирській області у не призначенні та не виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги. Позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 30% від трирічного грошового забезпечення. МВС України не наділено повноваженнями надавати оцінку діагнозам, зазначених у довідках МСЕК, а тому відмова у призначенні грошової допомоги з підстав невідповідності діагнозів, є протиправною.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про міліцію", держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Приписами ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. N 707 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції (далі - Порядок № 707).

Відповідно до п. 5, 6 Порядку № 707, для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком;

довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності;

довідку про грошове забезпечення;

копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника);

копію ідентифікаційного номера.

Для виплати грошової допомоги обов'язково подається довідка від Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" про проведену або не проведену раніше виплату.

З матеріалів справи вбачається, що 24 жовтня 2014 р. ОСОБА_3 звернувся до відповідача-1 із заявою, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги (а.с. 30). До заяви позивачем додані документи, які відповідають переліку, визначеному п. 5, 6 Порядку № 707, а саме: витяг з наказу про звільнення (а.с. 31), довідку МСЕК про відсоток втрати працездатності № 000591 (а.с. 32-33), довідку МСЕК № 078589 (а.с. 34), свідоцтво про хворобу № 444/82 (а.с. 35-36), довідку про грошове забезпечення (а.с. 37), копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (а.с. 38-42), копію ідентифікаційного номера (а.с. 43), довідку НАСК "ОРАНТА" (а.с. 44) та довідку з ГУПФУ в Житомирській області (а.с. 45).

Згідно абз. 1 п. 7 Порядку № 707, орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

Приписами даної норми встановлено обов'язок органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, у визначені терміни направити висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 Порядку № 707.

Матеріалами справи підтверджено, що 31 жовтня 2014 р. відповідачем-1 до МВС України направлено матеріали щодо виплати одноразової грошової допомоги та висновок про призначення одноразової грошової допомоги інспектору-чергового чергової частини штабу Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3, відповідно до п. 1.2 Порядку № 707(а.с. 28-29).

Отже, УМВС України в Житомирській області дотримано вимоги Порядку № 707.

В той же час, відповідно до абз. 2, 3 п. 7 Порядку № 707, МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати. Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Тобто, вирішення питання про призначення виплати одноразової грошової допомоги покладено на МВС України. У разі прийняття МВС України рішення про призначення такої допомоги, орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції проводить виплату грошової допомоги, а тому є безпідставною вимога позивача про визнання протиправною відмови УМВСУ в Житомирській області у не призначенні та не виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги.

14 листопада 2014 р. МВС України матеріали на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 повернуло до УМВСУ в Житомирській області без затвердження, у зв'язку з тим, що діагноз причини інвалідності, зазначений у довідці МСЕК, не відповідає даним свідоцтва про хворобу заявника (а.с. 59). Мотивуючи відмову, відповідач - 2 посилався на Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. № 1317.

Згідно пп. 2 п. 1 Порядку № 707, одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися:

під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п'ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи;

у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

Довідками МСЕК підтверджується, що інвалідність ІІІ групи встановлена на підставі захворювання ОСОБА_3, які пов'язані із проходженням служби в органах внутрішніх справ, що стало наслідком втрати позивачем професійної працездатності 30%.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 30% від трирічного грошового забезпечення.

В той же час, посилання відповідача - 2 на п. 12 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1317, відповідно до якого, причинний зв'язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов'язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання), нам думку колегії суддів є безпідставними.

Даним пунктом передбачено, що причинний зв'язок інвалідності МСЕК встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання захворювання, тобто свідоцтво про хворобу ВЛК не може бути єдиною підставою для встановлення причинного зв'язку інвалідності з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Крім того, процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначено Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1317.

Згідно п. 4 даного Положення, медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров'я при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Отже враховуючи викладене, МВС України не наділено повноваженнями надавати оцінку діагнозам, зазначених у довідках МСЕК, а тому відмова у призначенні грошової допомоги з підстав невідповідності діагнозів, є протиправною.

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами по справі докази, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги частково.

В іншій частині постанова суду першої інстанції не оскаржувалась.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову Житомирським окружним адміністративним судом винесено відповідно до позовних вимог з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому її потрібно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено 06.04.2015 року

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3,4- відповідачу/відповідачам: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Старий бульвар, 5/37,м.Житомир,10008 Міністерство внутрішніх справ України вул.Академіка Богомольця, 10,м.Київ,01024

5 - представнику позивача - ОСОБА_6, АДРЕСА_1, - ,