Справа № 320/13299/14-а
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.
суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2015 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя відмовлено.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Жовтневого району суду м. Запоріжжя від 13.06.2006 року № 2-708/2006 р. за позивачкою визнано право на пенсію по вислузі років з 01.10.2004 року відповідно до загального трудового стажу, зобов`язано Запорізький обласний військовий комісаріат призначити на нарахувати їй пенсію з 01.10.2004 року в розмірі, що відповідає вимогам чинного законодавства України, здійснити підрахунок заборгованості невиплаченої пенсії з 01.10.2004 року та стягнуто з Запорізького обласного військового комісаріату невиплачену пенсію з 01.10.2014 року.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на наступне.
На підставі вимог діючого законодавства перерахунок раніше призначених пенсій здійснюється на підставі ст.63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно ч.3 ст.63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені ч.2 ст.51 цього Закону.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно з п.7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Отже, збільшення розміру однієї зі складових грошового забезпечення, відповідно до Закону, є підставою для проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям за відповідною посадою.
Жодного рішення Кабінетом Міністрів України щодо зміни хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців прийнято не було.
Позивач у своїх позовних вимогах посилається на Наказ Міністра оборони України від 25 червня 2011 року № 355 «Про внесення змін до наказу Міністра оборони України від 28 січня 2011 року № 50», яким військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу Збройних Сил України був встановлений розмір щомісячної премії - 125% посадового окладу.
Суд першої інстанції правомірно вважає такі посилання позивача необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до положень п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Проте, наказ Міністра оборони України не містить такого рішення, а носить оперативно-розпорядчий характер (разові доручення) та спрямований на організацію виконання власного рішення Міністерства оборони України.
Згідно з Указом Президента України від 03 жовтня 1992 року № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» встановлено, що з 01 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.
Наказ Міністра оборони України від 25 червня 2006 року № 355 не зареєстрований в Міністерстві юстиції України.
Рішення щодо обов`язковості зазначених Наказів Міністра оборони України для органів Пенсійного фонду України Кабінетом Міністрів України не приймалось.
А тому, цей документ не є підставою для проведення позивачу перерахунку пенсії.
До того ж, характер та умови преміювання, передбаченого Наказом Міністра оборони України від 25 червня 2011 року № 355, свідчать про те, що вказана премія носить тимчасовий характер, та не є новим додатковим видом грошового забезпечення, цим наказом було визначено мінімальний та максимальний розмір премій, що можуть бути призначені. Виплата премії дозволена за наявності передбачених підстав лише в межах видатків, передбачених у кошторисах військових частин для грошового забезпечення військовослужбовців у 2011 році.
При цьому, внесення змін до інших нормативно-правових актів в частині розміру фонду преміювання для військовослужбовців не передбачені.
Отже, оскільки правовими положеннями закону передбачено проводити перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною грошового забезпечення, тому збільшення премії відповідно до наказу Міністерства оборони України від 28 січня 2011 року № 50 не є таким збільшенням грошового забезпечення.
Зазначене також підтверджується постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою передбачено проведення перерахунку пенсіонерам у зв`язку зі зміною грошового забезпечення військовослужбовців.
Верховний Суд України у постанові від 18 листопада 2014 року № 21-254а14 висловив правову позицію, яка полягає у тому, що встановлена наказом Міністра оборони України від 28 січня 2011 року № 50 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2011 рік» премії мають тимчасовий характер, їх виплата дозволена за наявності певних умов тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі Міністерства оборони України для грошового забезпечення військовослужбовців у 2011 році. А тому встановлення такої премії не є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ.
Тому, підстав для перерахунку позивачці пенсії відповідно до ст.63 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» немає та на думку суду будь-які підстави вважати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Запорізького обласного військового комісаріату відсутні.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Запорізьким обласним військовим комісаріатом 01.06.2012 року направлялася до Пенсійного фонду України довідка про склад розміру грошового забезпечення позивачу за нормами чинними на 01.04.2012 року з зазначенням розміру премії 125 відсотків.
Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.
З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2015 року залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.
Головуючий: Ю.М. Дадим
Суддя: І.Ю. Богданенко
Суддя: С.А. Уханенко