Справа № 804/144/14
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2015 рокусправа № 804/144/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, Нікопольського професійного ліцею на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2014 року у справі за адміністративним позовом Нікопольського професійного ліцею до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа - ОСОБА_1 про визнання незаконними та протиправними і скасування пунктів 3, 5 вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Нікопольський професійний ліцей звернувся з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, в якому просив визнати незаконними положення п.п. 3, 5 вимоги «Про усунення виявлених ревізією порушень» від 05.12.2013 року № 860-15/3758; скасувати положення п.п. 3, 5 вимоги «Про усунення виявлених ревізією порушень» від 05.12.2013 року № 860-15/3758.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано положення пункту 5 вимоги від 05.12.2013 року за № 869-15/3758 «Про усунення виявлених ревізією порушень».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати по справі.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі позивач, вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі відповідач, вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги своєї апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив останню задовольнити на підставах, що в ній зазначені та скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові і прийняти нове - про задоволення позову в повному обсязі в частині .

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги своєї апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив останню задовольнити на підставах, що в ній зазначені та скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову і прийняти нове - про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС

України не перешкоджає розгляду справи за відсутністю останніх.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційних скарг та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останніх, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п. 7.1.1.1 плану роботи Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області на 4 квартал 2013 року та на підставі направлення на проведення ревізії від 02.10.2013 року за № 266, виданого начальником Нікопольської ОДФІ, уповноваженими особами Нікопольської ОДФІ проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Нікопольського професійного ліцею за період з 01.09.2011 року по 30.09.2013 року.

За результатами ревізії складено акт від 11.11.2013 року за № 860-22/007, у якому встановлено ряд порушень, зокрема:

- ревізією нарахування та виплати матеріальної допомоги дітям-сиротам по випуску встановлено проведення виплат з порушенням чинного законодавства на загальну суму 42 876,00 грн., що виникло через не підтвердження працевлаштування після випуску дітей-сиріт ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

- ревізією стану розрахунків за договорами про сумісну діяльність, проведеною суцільним способом, встановлено, що через включення ФОП ОСОБА_1, з якою у позивача був укладений договір про сумісну діяльність, до калькуляції витрат, які документально не підтверджено та фактично не понесено, що, як наслідок, призвело до заниження нею доходів ліцеєм за період з 01.09.2011р. по 30.09.2013р. недоотримано доходів від ведення сумісної діяльності на загальну суму 31 019,67 грн., що є порушенням вимог ст. 177.4, ст. 177.10, ст. 291, ст. 296 ПК України, п. 1 ст. 3, п. 1, 3, 5, 8 ст. 9 Закону України за № 996-XIV, п.2.1, 3.4,3.5,3.7 Положення № 88 у частині несвоєчасного внесення та внесення недостовірної інформації до облікових регістрів, що призвело до невідображення в обліку та недоотримання власних надходжень - доходу від сумісної діяльності, які є джерелом формування спеціального фонду на відповідні роки.

З метою повного усунення порушень, попередження їх виникнення у подальшому, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" за № 2939-XII від 26.01.1993 року пред'явлено вимогу від 05.12.2013 року за № 860-15/3758 "Про усунення виявлених ревізією порушень", якою зобов'язано підприємство наступне, зокрема:

- пункт № 3: стягнути з осіб, якими допущено зайві виплати, шкоду у порядку та розмірі, встановлено законодавством;

- пункт № 5: відобразити дебіторську заборгованість по ФОП ОСОБА_1 у сумі 31 019,67 грн. по здійсненню сумісної діяльності, в іншому випадку стягнути з осіб, винних у недоотриманні доходів від сумісної діяльності.

Так, колегія суддів зазначає, що частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував наступні обставини.

Згідно з Положенням Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Слід зазначити, що ДФІ в Дніпропетровській області пред'явила вимогу від 05.12.2013 року за № 860-15/3758 про усунення порушень, виявлених під час ревізії Нікопольського професійного ліцею, при цьому оскаржувані пункти вимоги Інспекції вказують на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання пунктів вимоги протиправними.

Відповідно до положень ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на зазначене, та враховуючи те, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно апеляційна скарга ДФІ в Дніпропетровській області підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Нікопольського професійного ліцею підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 161, 195, 198, 202, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області - задовольнити.

Апеляційну скаргу Нікопольського професійного ліцею - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2014 року у справі за адміністративним позовом Нікопольського професійного ліцею до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа - ОСОБА_1 про визнання незаконними та протиправними і скасування пунктів 3, 5 вимоги - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай