Справа № 1570/3905/2012
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/3905/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Кипаренко Н.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (договір про надання правової допомоги від 18.12.2014р.), ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_1, виданий Шевченківським ВМ Приморського РВ УМВС України в Одеській області 30.08.2006року).

Від відповідача: ГУ МВС України в Одеській області Лисий С.О. - за довіреністю від 06.05.2014р. №40/548.

Від відповідача: Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області Орлова О.Ю. - за довіреністю від 24.03.2014р. №31/19-2590.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправними Наказів №412 від 20.03.2012р. "Про покарання співробітників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС" в частині, що стосується ОСОБА_2, №139 о/с від 05.04.2012р. в частині, що стосується ОСОБА_2, зобов'язання внести зміни до Наказу №139 о/с від 05.04.2012р. в частині, що стосується підстав звільнення ОСОБА_2, змінивши підставу звільнення з пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України "за дискредитацію" на підпункт б) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України "через хворобу", -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень (від 10.09.2012р. б/н), просить суд визнати протиправними Накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №412 від 20.03.2012р. "Про покарання співробітників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС" в частині, що стосується ОСОБА_2, №139 о/с від 05.04.2012р. в частині, що стосується ОСОБА_2, зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області внести зміни до Наказу №139 о/с від 05.04.2012р. в частині, що стосується підстав звільнення ОСОБА_2, змінивши підставу звільнення з пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України "за дискредитацію" на підпункт б) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України "через хворобу".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірний Наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №412 від 20.03.2012р. прийнято на підставі службового розслідування, яке в органах внутрішніх справ проводиться відповідно до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 06 грудня 1991 року №552. Порядок накладення дисциплінарних стягнень встановлений Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України. Службове розслідування стосовно працівників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС було розпочате у зв'язку з порушенням Прокуратурою м.Одеси кримінальної справи. Так, на думку позивача - ОСОБА_2, його не було повідомлено про факт проведення службового розслідування, жодні пояснення щодо обставин справи у нього не відбиралися, з наказом про накладення дисциплінарного стягнення його не ознайомлювали, у зв'язку з чим, при винесені оскаржуваного Наказу №412 від 20.03.2012р., ГУ МВС України в Одеській області порушено вимоги п.п.14,15 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 06 грудня 1991 року №552, та ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Також, позивач зазначає, що з лютого 2012р. він знаходився на лікарняному, про що ОСОБА_2 повідомив співробітників кадрової служби Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС.

Відповідач - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 23.08.2012р. вхід.№25833/2012), наголошуючи, зокрема, що спірні Накази №412 від 20.03.2012р. "Про покарання співробітників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС", та №139 о/с від 05.04.2012р., винесені за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст.3 Етичного Кодексу працівника органів внутрішніх справ України, ухваленого рішенням колегії МВС України від 05.10.2000року, Закону України "Про міліцію", Кодексу честі працівника ОВС України, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, зобов'язання, наданого ним при прийнятті на службу до ОВС України, Наказів МВС України від 16.03.2007року №81, від 15.05.2007року №157, від 26.03.2010року №90, додатку №18 до Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженої Наказом МВС України від 28.04.2009року №181, розпорядження МВС України від 31.03.2011року №329, що виразилось у перевищенні наданих міліції прав щодо порядку виклику громадян, безпідставному застосуванні фізичної сили та спецзасобів до громадянина ОСОБА_7, не своєчасній реєстрації останнього у журналі обліку відвідувачів та запрошених осіб, утриманні його у відділі міліції без складання протоколу про адміністративне затримання понад 11 годин, що стало підставою для порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.365 Кримінального кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у справі документами, ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ та перебував у званні майора міліції на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУ МВС України.

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2012року до Головного управління МВС в Одеській області з управління внутрішньої безпеки (УВБ) в Одеській області надійшла інформація про порушення 07.03.2012року Прокуратурою м.Одеси кримінальної справи №17, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 Кримінального кодексу України, за фактом перевищення працівниками Таїровського ВМ Київського РВОМУ ГУ МВС в Одеській області службових повноважень та побиття громадянина ОСОБА_7

У зв'язку з чим, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області було проведено службове розслідування, за результатами якого складено Висновок від 19.03.2012року, котрим за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст.3 Етичного Кодексу працівника органів внутрішніх справ України, ухваленого рішенням колегії МВС України від 05.10.2000року, Закону України "Про міліцію", Кодексу честі працівника ОВС України, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, зобов'язання, наданого ним при прийнятті на службу до ОВС України, Наказів МВС України від 16.03.2007року №81, від 15.05.2007року №157, від 26.03.2010року №90, Додатку №18 до Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженої Наказом МВС України від 28.04.2009року №181, розпорядження МВС України від 31.03.2011року №329, що виразилось в перевищенні наданих міліції прав щодо порядку виклику громадян, безпідставному застосуванні фізичної сили та спецзасобів до громадянина ОСОБА_7, не своєчасній реєстрації останнього у журналі обліку відвідувачів та запрошених осіб, утриманні його у відділі міліції без складання протоколу про адміністративне затримання понад 11 годин, що стало підставою для порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.365 Кримінального кодексу України, рекомендовано звільнити оперуповноваженого СКР Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області майора міліції ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ за п.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Судом з'ясовано, що 20.03.2011р. Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області винесено Наказ №412 «Про покарання співробітників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС», яким за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст.3 Етичного Кодексу працівника органів внутрішніх справ України, ухваленого рішенням колегії МВС України від 05.10.2000року, Закону України "Про міліцію", Кодексу честі працівника ОВС України, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, зобов'язання, наданого ним при прийнятті на службу до ОВС України, Наказів МВС України від 16.03.2007року №81, від 15.05.2007року №157, від 26.03.2010року №90, Додатку №18 до Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженої наказом МВС України від 28.04.2009року №181, Розпорядження МВС України від 31.03.2011року №329, що виразилось у перевищенні наданих працівнику міліції повноважень щодо порядку виклику громадян, безпідставному застосуванні фізичної сили та спецзасобів до громадянина ОСОБА_7, не своєчасній реєстрації останнього у журналі обліку відвідувачів та запрошених осіб, утриманні його у відділі міліції без складання протоколу про адміністративне затримання понад 11 годин, що стало підставою до порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, звільнено майора міліції ОСОБА_2, оперуповноваженого сектора карного розшуку Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУ МВС України, з органів внутрішніх справ з органів внутрішніх справ за п.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

05.04.2012р., на підставі Наказу ГУМВС від 20.03.2012р. №412, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області прийнято Наказ №139 о/с, яким відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, звільнено майора міліції ОСОБА_2, оперуповноваженого сектора карного розшуку Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУ МВС України, з органів внутрішніх справ з 10.04.2012р., за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, про що свідчить наявний у матеріалах справи відповідний Витяг з наказу начальника ГУ МВС України в Одеській області.

03.05.2012року ОСОБА_2 звернувся до ГУ МВС України з рапортом про звільнення його із органів внутрішніх справ через хворобу, оскільки військово-лікарською комісією ГУ МВС України в Одеській області його визнано не придатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час.

У зв'язку з чим, 14.06.2012р. ГУ МВС України в Одеській області, на підставі висновку ГУМВС від 21.05.2012р., винесено Наказ №265 о/с, яким до наказу ГУ МВС України в Одеській області №139 о/с від 05.04.2012року в частині щодо дати звільнення внесено зміни, а саме: майора міліції ОСОБА_2, оперуповноваженого сектора карного розшуку Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУ МВС України, слід вважати звільненим з органів внутрішніх справ з 15.05.2012року, у зв'язку тим, що у період з 20.02.2012року по 14.05.2012р. він знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні лікарні з поліклінікою Головного управління.

Не погоджуючись з Наказами Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №412 від 20.03.2012р. "Про покарання співробітників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС" в частині, що стосується ОСОБА_2, №139 о/с від 05.04.2012р. в частині, що стосується ОСОБА_2, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправними Наказів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №412 від 20.03.2012р. "Про покарання співробітників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС" в частині, що стосується ОСОБА_2, №139 о/с від 05.04.2012р. в частині, що стосується ОСОБА_2, зобов'язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області внести зміни до Наказу №139 о/с від 05.04.2012р. в частині, що стосується підстав звільнення ОСОБА_2, змінивши підставу звільнення з пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України "за дискредитацію" на підпункт б) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України "через хворобу", є необґрунтованими, та такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, пов'язані з прийняттям, проходженням та звільненням з публічної служби в органах внутрішніх справ, регулюються Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1990року №565-XII (зі змінами та доповненнями), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114 (зі змінами та доповненнями), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006р. №3460-IV (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990року №565-XII (зі змінами та доповненнями) міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до ст.ст.2,3 Закону України "Про міліцію" основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних посягань; виконання кримінальних покарань і адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов'язків. Діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями й населенням.

Статтею 7 Закону України «Про міліцію» визначено, що міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури міністерства внутрішніх страв, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції. Права і обов'язки, організація роботи та структура підрозділів визначаються положеннями, які затверджуються Міністром внутрішніх справ України відповідно до Закону. У своїй діяльності міліція підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України.

Частиною 1 статті 18 означеного Закону передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджується Верховною Радою України.

На реалізацію вищезазначених норм Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991р. №114 затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджений Законом України від 22.02.2006р. №3460-IV та визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до п.п.2,10 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, норми якого поширюються і на працівників міліції, передбачено, що особи які перебувають на службі в органах внутрішніх справ і мають спеціальне звання майор міліції, відносяться до старшого начальницького складу. Особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Так, судом встановлено, що 23.12.2011року о 13год. 00хв. до чергової частини Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУ МВС в Одеській області надійшло повідомлення від гр.ОСОБА_8 про те, що 16.12.2011року невідома особа, шляхом пошкодження вікна, проникла до орендованої квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, звідки скоїла крадіжку ноутбука «Lenovo G 465/G565», у зв'язку з чим 23.12.2011року означене повідомлення зареєстровано в ЖРЗПЗ за №10023, а його розгляд, в порядку ст.97 КПК України, доручено оперуповноваженому СКР Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області майору міліції ОСОБА_2 Того ж дня, близько 14год. 00хв. по вул. Щорса в м.Одесі майор міліції ОСОБА_2, спільно зі старшим оперуповноваженим СКР Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області майором міліції ОСОБА_9 та оперуповноваженим СКР цього ж підрозділу старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10, із застосуванням спецзасобів і заходів фізичного впливу, затримали громадянина ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, та доставили його до приміщення Таїровського ВМ.

23.12.2011року о 14год. 04хв. до чергової частини Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області від громадянки ОСОБА_11 надійшло повідомлення про групову бійку на вул.Щорса біля "Приватбанку"(ЖРЗПЗ №16809 від 23.12.2011року), що було також підтверджено працівниками магазину "Ельдорадо", який знаходиться навпроти відділення "Приватбанку" по вул.Щорса, зокрема, старшим інспектором охорони ОСОБА_12 та адміністратором ОСОБА_32 а також повідомлено, що близько 14:00 год. напроти їх магазину тривалий час між чотирма невідомими чоловіками відбувалась бійка, при цьому, троє з них на зауваження громадян представлялись працівниками міліції. Бійка продовжувалась до приїзду автопатруля.

Працівники спецпідрозділу групи затримання окремої роти міліції УДСО при ГУ МВС України в Одеській області: старший прапорщик міліції ОСОБА_13 та прапорщик міліції ОСОБА_14, пояснили, що 23.12.2011року о 14год. 00хв. вони у складі автопатруля "Ізяслав-29" були направлені оперативним черговим Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області на вул.Щорса для перевірки повідомлення про бійку. Прибувши на місце події, вони побачили чотирьох громадян у цивільному одязі, у одного з яких на руки були вдягнені наручники. На вимогу представитись та пояснити обставини події, троє з них представились співробітниками СКР Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, та пояснили, що вони затримують підозрюваного у скоєнні злочину. Також, співробітники УДСО пояснили, що допомогу працівникам Таїровського ВМ вони не надавали, оскільки затриманий опір не чинив.

До того ж, у висновку службового розслідування зазначено, що в затриманні ОСОБА_7 приймав участь старший оперуповноважений ВКМСД Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області старший лейтенант міліції ОСОБА_15, який пояснив, що у зв'язку з виконанням своїх службових обов'язків та оперативною необхідністю він 23.12.2011 року знаходився в районі вул.Щорса, де побачив співробітників Таїровського ВМ, які затримували вказаного громадянина. Запропонувавши їм допомогу, старший лейтенант міліції ОСОБА_15 побачив, що вона непотрібна, після чого поїхав по своїм службовим питанням.

По прибуттю до Таїровського ВМ, ОСОБА_2, ОСОБА_9., та ОСОБА_10, у порушення вимог Додатку №18 до Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженої Наказом МВС України від 28.04.2009року №181, ОСОБА_7 до журналу обліку відвідувачів та запрошених не записали. Лише о 21год. 30хв. ОСОБА_7 був записаний до вказаного журналу, при цьому, до журналу безпідставно було внесено відмітку про залишення ОСОБА_7 відділу міліції о 23год. 30хв.

Черговий чергової частини Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітан міліції ОСОБА_16, який 23.12.2012року ніс службу у якості оперативного чергового, здійснення пропускного режиму до ВМ і ведення журналу обліку відвідувачів та запрошених осіб не контролював.

У своєму службовому кабінеті ОСОБА_2 та ОСОБА_17 утримували громадянина ОСОБА_7 понад 11 годин, при цьому, зі слів останнього, застосовували до нього фізичний і психологічний тиск з метою примушення до надання зізнання щодо крадіжки майна громадянки ОСОБА_8, у зв'язку з чим ОСОБА_7, з його слів, написав зізнання у крадіжці вказаного вище ноутбука та підписав пояснення, складене з цього приводу працівниками міліції.

Також, у висновку службового розслідування зазначено, що у січні 2012року працівниками УВБ в Одеській області департаменту внутрішньої безпеки (ДВБ) МВС України проведено службове розслідування за скаргою ОСОБА_7 на дії працівників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, за результатами якого вказані вище факти неправомірних дій з боку працівників міліції знайшли своє об'єктивне підтвердження.

Так, опитаний працівниками УВБ а Одеській області ОСОБА_7 пояснив, що 23.12.2011року близько 12год. 00хв. він зустрів свого знайомого ОСОБА_18, співмешканця громадянки ОСОБА_8, який заборгував йому гроші у сумі 2500 доларів США. При зустрічі останній пояснив ОСОБА_7, що згоден повернути борг та запропонував проїхати для отримання грошей до відділення "Приватбанку", розташованого в м.Одесі по вул.Щорса,125/1. По прибуттю за вказаною адресою ОСОБА_18 пішов до відділення банку, а ОСОБА_7 залишився його чекати в автомобілі. У цей час до автомобіля, у якому знаходився останній, підбігли троє чоловіків, крикнули, що вони працівники карного розшуку та почали бити ОСОБА_7 При цьому, співробітники міліції били його по обличчю та голові, хапали його за статеві органи та примушували сісти до автомобілю "Рено". Через деякий час до місця події прибув автопатруль, міліціонери якого надали допомогу у затриманні ОСОБА_7, після чого останній на автомобілі "Рено" був доставлений до Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, де його провели до службового кабінету. У вказаному кабінеті співробітники міліції на ім'я ОСОБА_15 та ОСОБА_17 продовжували наносити йому удари по різним частинам тіла на протязі двох годин, примушуючи зізнатись у скоєні крадіжки ноутбука у ОСОБА_18, якої він не скоював. Не витримавши побоїв, ОСОБА_7, за його словами, під диктовку працівників міліції написав явку з повинною про скоєння крадіжки ноутбука у ОСОБА_8 У зв'язку з чим, 23.12.2011року близько 01год. 00хв. його було відпущено з відділу міліції. Крім того, згідно акту СМЕ від 30.12.2011року №4763, ОСОБА_7 були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу обличчя, крововиливів та саден шиї, саден на променевозап'ястних суглобах, крововиливів стегон, саден та крововиливів правої гомілки, які виникли від застосування тупих предметів.

Під час з'ясування фактичних обставини справи судом з'ясовано, що старшим оперуповноваженим в ОВС управління внутрішньої безпеки в Одеській області ДВБ МВС України підполковником міліції ОСОБА_19 у період з 26.12.2011р. по 08.02.2012р. проведено перевірку викладених у скарзі громадянина ОСОБА_7 фактів щодо неправомірних дій з боку працівників міліції Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, за результатами якої 08.02.2012р. складено Висновок, котрим, серед іншого, вирішено матеріали перевірки направити до СУ Прокуратури Одеської області для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Судом встановлено, що 07.03.2012р. Прокуратурою м.Одеси порушено кримінальну справу №17 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 Кримінального кодексу України, за фактом перевищення працівниками Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області службових повноважень та побиття громадянина ОСОБА_7

12.06.2012р. за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи №17, та приймаючи до уваги наявність достовірних підстав для обвинувачення, слідчим прокуратури м.Одеси старшим радником юстиції Поповим С.М. винесено Постанову про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_2 та пред'явлення обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.365 Кримінального кодексу України.

Судом з'ясовано, що за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи №5 по факту крадіжки майна, котре належить ОСОБА_8, заступником прокурора м.Одеси радником юстиції Хорсуненко О.В., 02.06.2012р. винесено Постанову про закриття кримінальної справи №5 по факту крадіжки майна, що належить ОСОБА_8, порушеної за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, у тому числі, й у відношенні ОСОБА_7, за відсутністю події злочину.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що підставою для винесення ГУМВС України в Одеській області спірного Наказу №139 о/с від 05.04.2012р. слугувало те, що позивач - ОСОБА_2, будучи оперативним працівником і особою яка здійснювала оперативні заходи, до встановлення обставин вчинення злочину 23 грудня 2011року, разом з іншими працівниками міліції із застосуванням спецзасобів і заходів фізичного впливу здійснив затримання громадянина ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні крадіжки. В порушення вимог Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 квітня 2009року №181, ОСОБА_7 доставили до районного відділу міліції, факт затримання до журналу обліку відвідувачів та запрошених позивачем не внесено, утримував його в службовому кабінеті понад одинадцять годин без складання відповідного протоколу, застосував фізичний і психологічний тиск з метою примусити до надання зізнавальних показів, грубо порушив приписи Закону України "Про міліцію", статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Кодексу честі працівника міліції, Етичного кодексу, Присяги працівника органів внутрішніх справ, наказів МВС України від 16 березня 2007 року №81, від 15 травня 2007року №157, від 26 березня 2010року №90, додатку №18 до Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, розпорядження МВС України від 31 березня 2011року №329, що відповідно свідчить про вчинення позивачем проступку, що дискредитує звання працівника міліції.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Частинами 10, 15 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно з п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Чинним законодавством не визначено поняття дискредитації.

Дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довір'я когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Аналізуючи складові цього поняття, можливо дійти висновку, що вони тісно пов'язані з морально-етичними нормами. Отже, вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ, та власне органи внутрішніх справ, пов'язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред'являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Означені вимоги відображені у статті 5 Закону України "Про державну службу", Кодексі честі працівника органів внутрішніх справ, Етичному кодексі працівника органів внутрішніх справ та інших нормативно-правових актах, що регулюють діяльність органів системи МВС України та їх особового складу.

Відтак, під вчинками, що дискредитують звання працівника ОВС, та власне органи внутрішніх справ, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ, у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

До таких вчинків, слід віднести: вчинення злочину, встановленого вироком суду, що набрав законної сили; скоєння корупційного діяння як різновиду адміністративного правопорушення; систематичне скоєння адміністративних правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління, громадський порядок та громадську безпеку; заняття підприємницькою діяльністю; організацію страйків та участь у них; розголошення службової таємниці; появу на службі або поза службою в нетверезому стані, що ображає людську гідність; вживання алкогольних напоїв у форменому одязі у громадських місцях; прийняття наркотичних або токсичних препаратів без рецепту лікаря; систематичне порушення правил носіння форменого одягу, зовнішньої охайності; неодноразове грубе і зверхнє ставлення до громадян; прояви жорстокого або принизливого ставлення до людей; скоєння аморального проступку, не сумісного з продовженням служби в ОВС; систематичне поширення компрометуючої ОВС України інформації за допомогою засобів мас-медіа.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що при звільненні позивача з органів внутрішніх справ, відповідачем було враховано тяжкість скоєного проступку, обставини за яких його скоєно, заподіяну шкоду позитивному іміджу міліції, попередню поведінку позивача, ставлення позивача до виконання службових обов'язків, а також встановлена його несумісність з подальшим проходженням служби в органах внутрішніх справ

При цьому, суд вважає за доцільне наголосити, що звільнення за дискредитацію звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, є окремою підставою для звільнення, яке жодним чином не пов'язано з наявністю кримінальної справи і набранням чинності вироком, постановленим судом за результатами розгляду кримінальної справи. Між тим, засуджені за вчинення злочину особи рядового і начальницького складу (в тому числі і без позбавлення спеціального звання), підлягають звільненню зі служби в органах внутрішніх справ після вступу в законну силу вироку суду, зокрема, за п.67 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, тобто передбачено інший порядок звільнення.

Пунктом 1.4 Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС від 22.03.2005р. №181, передбачено, що при звільненні з органів внутрішніх справ (крім випадків звільнення за віком, через хворобу, через обмежений стан здоров'я, за власним бажанням та у зв'язку з переходом на роботу до інших органів виконавчої влади) проводиться атестування осіб середнього, старшого вищого начальницького складу.

Відповідно до п.п.3.1, 4.5, 4.7 вказаної Інструкції атестаційні листи на підлеглих складають безпосередні начальники. Начальники, які складають атестаційний лист, зобов'язані, серед іншого, на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей працівника, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною у додатку 1 до цієї Інструкції та ознайомити працівника, який атестується, зі змістом атестаційного листа. Атестаційний лист після розгляду старшими начальниками передається на розгляд до атестаційної комісії. При атестуванні слід дотримуватися такого порядку: працівник, який атестується, заздалегідь попереджається про час та місце засідання атестаційної комісії; атестаційний лист розглядається на засіданні атестаційної комісії у присутності працівника. Якщо особа рядового і начальницького складу, яка атестується, не з'явилася на засідання атестаційної комісії без поважних причин, то комісія може провести атестування за її відсутності, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії та атестаційному листі.

Так, начальником Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області майором міліції Журиловим К.В. був складений Атестаційний лист, у якому зазначено, що згідно Наказу ГУМВС України в Одеській області від 20.03.2012р. №412 за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст.3 Етичного Кодексу працівника органів внутрішніх справ України, ухваленого рішенням колегії МВС України від 05.10.2000року, Закону України "Про міліцію", Кодексу честі працівника ОВС України, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, зобов'язання, наданого ним при прийнятті на службу до ОВС України, Наказів МВС України від 16.03.2007року №81, від 15.05.2007року №157, від 26.03.2010року №90, додатку №18 до Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженої Наказом МВС України від 28.04.2009року №181, розпорядження МВС України від 31.03.2011року №329, що виразилось в перевищенні наданих міліції прав щодо порядку виклику громадян, безпідставному застосуванні фізичної сили та спецзасобів до громадянина ОСОБА_7, не своєчасній реєстрації останнього у журналі обліку відвідувачів та запрошених осіб, утриманні його у відділі міліції без складання протоколу про адміністративне затримання понад 11 годин, що стало підставою для порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.365 Кримінального кодексу України, прийнято рішення звільнити оперуповноваженого СКР Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області майора міліції ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ за п.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

За результатами розгляду означеного Атестаційного листа, начальником Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області майором міліції Журиловим К.В. підписано Висновок, у якому зазначено, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню з органів внутрішніх справ за дискредитацію. Результати атестування також підписано т.в.о. начальника Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області полковником міліції Гайваненко В.В., головою атестаційної комісії Нетребським А.О., та секретарем атестаційної комісії Савєльєвим М.П., відповідно до яких ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню з органів внутрішніх справ за дискредитацію.

Також, судом з'ясовано, що старшим інспектором з ОД ВІОС УКЗ ГУМВС України в Одеській області майором міліції Константиновим В.М. 19, 20 та 21 березня 2012року у присутності старшого інспектора з ОД ВІОС УКЗ ГУМВС України в Одеській області майора міліції Ніколаєнко О.В., старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції Грудницького Д М., неодноразово, через заступника начальника відділу з кадрового забезпечення Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області майора міліції Муравйова Д.О., до ВІОС УКЗ ГУМВС викликалися оперуповноважені СКР Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, у тому числі, майор міліції ОСОБА_2, для ознайомлення з висновком службового розслідування від 19.03.2012р. та Наказом ГУМВС від 20.03.2012р. №412 щодо його звільнення з ОВС України, проте ОСОБА_2 у призначені дні та години не з'являвся, про що свідчить наявний у матеріалах справи акт про відмову від надання пояснень від 22.03.2012р.

Крім того, першим заступником начальника відділу - начальником кримінальної міліції Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області підполковником міліції Денісовим Є.А., заступником начальника відділу з кадрового забезпечення Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області майор міліції Муравйовим Д.О., інспектором сектору кадрового забезпечення Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області старшим лейтенантом міліції Рошка М.О., складено акти про те, що 02.04.2012р. о 11год. 20хв. у службовому кабінеті №22 адміністративного будинку Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, розташованого по АДРЕСА_2, оперуповноважений сектору карного розшуку Таїровського відділу міліції майор міліції ОСОБА_2 категорично відмовився ознайомлюватися з дисциплінарним наказом ГУМВС №412 від 20.03.2012р., та атестаційним листом.

Вищеозначені Акти, на думку суду, є належними та достатніми доказами, у розумінні ст.70 КАС України, щодо повідомлення позивача - ОСОБА_2 про наявність Наказу ГУМВС України в одеській області №412 від 20.03.2012р. "Про покарання співробітників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС", та атестаційного листа.

Також, відповідно до пунктів 1.3, 1.4, 1.5 Наказу Головного управління МВС України в Одеській області №530 від 30.05.2008р. «Про додаткові заходи щодо впорядкування звільнення від службових обов'язків через тимчасову непрацездатність особового складу органів та підрозділів ГУМВС» при виході на амбулаторне (стаціонарне) лікування в позавідомчих закладах охорони здоров'я (крім випадків, коли необхідна термінова госпіталізація) співробітник зобов'язаний написати рапорт на ім'я безпосереднього керівника, який візується дільничним лікарем з поліклінікою ВМЗ. Документи, що засвідчують непрацездатність, видані позавідомчими закладами охорони здоров'я, обов'язково реєструвати в лікарні з поліклінікою ВМЗ ГУМВС протягом 1 доби після закінчення лікування (для особового складу м.Одеси) та протягом 1 тижня після закінчення лікування (для особового складу територіальних підрозділів). Керівникам підрозділів вважати незареєстровані в лікарні з поліклінікою документи, що засвідчують непрацездатність, недійсними. Працівники з неоформленими у встановленому порядку листками звільнення від служби до виконання службових обов'язків не допускаються і направляються в лікувально-профілактичні заклади, де вони видані, для вирішення питання про працездатність.

Водночас, під час судового розгляду справи по суті позивачем - ОСОБА_2, до суду не надано жодних доказів на підтвердження належного виконання вимог Наказу Головного управління МВС України в Одеській області №530 від 30.05.2008р., а відтак судом відхиляються та не приймаються до уваги посилання позивача на те, що його звільнення, у тому числі, є неправомірним, оскільки відбулося у період тимчасової непрацездатності.

До того ж, судом встановлено, що 20.04.2012року ОСОБА_2 звернувся до ГУМВС України в Одеській області із заявою щодо зміни формулювання та дати звільнення, зазначених в Наказі ГУ МВС України в Одеській області №139 о/с від 05.04.2012року, за результатами розгляду якої було проведено службове розслідування та складено Висновок службового розслідування за зверненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_9, у якому було вирішено внести зміни до Наказу ГУ МВС України в Одеській області №139 о/с від 05.04.2012року в частині щодо дати звільнення, а саме: майора міліції ОСОБА_2, оперуповноваженого сектора карного розшуку Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУ МВС України звільнити з 15.05.2012року.

У зв'язку з чим, 14.06.2012р. ГУ МВС України в Одеській області, на підставі висновку ГУМВС від 21.05.2012р., винесено Наказ №265 о/с, яким до наказу ГУ МВС України в Одеській області №139 о/с від 05.04.2012року в частині щодо дати звільнення внесено зміни, та майора міліції ОСОБА_2, оперуповноваженого сектора карного розшуку Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУ МВС України, звільнено з органів внутрішніх справ з 15.05.2012року, у зв'язку тим, що у період з 20.02.2012року по 14.05.2012р. він знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні лікарні з поліклінікою Головного управління.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за доцільне наголосити, що прийняття ГУ МВС України в Одеській області, у період тимчасової непрацездатності ОСОБА_2, оскаржуваного Наказу №139 о/с від 05.04.2012року, жодним чином не може бути підставою для його скасування, оскільки порушення позивачем порядку сповіщення керівництва про неможливість виконання службових обов'язків, у зв'язку з хворобою, встановленого Інструкцією МВС України від 2004 року №3851 "Про порядок звільнення від службових обов'язків через тимчасову непрацездатність" та Наказом ГУМВС №530 від 30 травня 2008року "Про додаткові заходи щодо впорядкування звільнення від службових обов'язків через тимчасову непрацездатність особового складу органів та підрозділів ГУМВС", послугувало підставою для неотримання своєчасно відповідачем відомостей щодо знаходження ОСОБА_2 на лікарняному та видання оскаржуваного наказу.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що при виданні спірного Наказу №139 о/с від 05.04.2012року, з урахуванням Наказу від 14.06.2012р. №265 о/с, Головним Управлінням МВС України в Одеській області були дотримані усі встановлені чинним законодавством України вимоги, та враховано у сукупності всі обставини, котрі мали значення при вирішенні питання щодо звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ відповідно до пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за дискредитацію), а тому Наказ №139 о/с від 05.04.2012року, в частині, що стосується ОСОБА_2, є правомірним та таким, що винесений обґрунтовано, розсудливо та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а також в межах компетенції відповідача як суб'єкта владних повноважень.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві та викладені усно повноважним представником у судових засіданнях в ході судового розгляду справи по суті.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправними Наказів №412 від 20.03.2012р. "Про покарання співробітників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС" в частині, що стосується ОСОБА_2, №139 о/с від 05.04.2012р. в частині, що стосується ОСОБА_2, зобов'язання внести зміни до Наказу №139 о/с від 05.04.2012р. в частині, що стосується підстав звільнення ОСОБА_2, змінивши підставу звільнення з пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України "за дискредитацію" на підпункт б) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України "через хворобу", не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, ч.4 ст.128, ст.ст.158-163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправними Наказів №412 від 20.03.2012р. "Про покарання співробітників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС" в частині, що стосується ОСОБА_2, №139 о/с від 05.04.2012р. в частині, що стосується ОСОБА_2, зобов'язання внести зміни до Наказу №139 о/с від 05.04.2012р. в частині, що стосується підстав звільнення ОСОБА_2, змінивши підставу звільнення з пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України "за дискредитацію" на підпункт б) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України "через хворобу", відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано судом « 06» квітня 2015року.

Суддя Харченко Ю.В.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправними Наказів №412 від 20.03.2012р. "Про покарання співробітників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС" в частині, що стосується ОСОБА_2, №139 о/с від 05.04.2012р. в частині, що стосується ОСОБА_2, зобов'язання внести зміни до Наказу №139 о/с від 05.04.2012р. в частині, що стосується підстав звільнення ОСОБА_2, змінивши підставу звільнення з пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України "за дискредитацію" на підпункт б) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України "через хворобу", відмовити повністю.

06 квітня 2015 року.