Справа № 0870/6104/12
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

0870/6104/12

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2015 року

справа № 0870/6104/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ»

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду

від 30 серпня 2012 року у справі №0870/6104/12

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ»

до

про

Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2012 року відкрито провадження в адміністративній справі №0870/6104/12.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зазначив, що висновки відповідача про порушення позивачем вимог 5.1, п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997 № 283/97-ВР, в результаті чого платником податків завищено суму валових витрат у розмірі 9 428 273 грн. та занижено суму податку на прибуток у розмірі 2 357 068 грн., є безпідставними та такими, що не відповідають податковому законодавству. ТОВ «Компанія МДМ» були надані в повному обсязі всі документи, що вимагаються законом, які підтверджують правомірне віднесення до складу валових витрат сум витрат по господарським операціям з ТОВ «ЛІК», ТОВ «Форекс Груп» та ТОВ «Союз Меркурій».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2012 року у справі №0870/6104/12 в задоволенні адміністративного позову відмовлено. (суддя – Садовий І.В.)

Постанова суду першої інстанції обґрунтована відсутністю у контрагентів позивача фізичних, технічних та технологічних можливостей до вчинення дій, що становлять зміст договору: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання матеріалів, а також відсутністю документів, що підтверджують транспортування товару.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ», не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2012 року у справі №0870/6104/12 та задовольнити позовні вимоги.

Представником Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області у судовому засіданні заявлено клопотання про здійснення процесуального правонаступництва, а саме заміну відповідача – Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби на його правонаступника – Державну податкову інспекцію в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області.

У судовому засіданні, колегія суддів, з урахуванням положень ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалила здійснити процесуальне правонаступництво у даній адміністративній справі, а саме замінити Державну податкову інспекцію в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби на Державну податкову інспекцію в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2012 року у справі №0870/6104/12 та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви суду касаційної інстанції, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін по справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, враховуючи висновки суду касаційної інстанції, викладені в ухвалі від 02 грудня 2014 року, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, податковим органом було проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 30.09.2011 року, результати якої оформлено актом №439/23-508/34749193 від 28 грудня 2011 року.

Висновками акту встановлено, зокрема, що в порушення п.5.1, п.5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», підприємством неправомірно завищено суму валових витрат за перевіряємий період у розмірі 9 428 273 грн.

Відповідач вказує, що в ході проведення перевірки ТОВ «Компанія «МДМ» встановлені взаємовідносини з ТОВ «ЛІК». До перевірки не надані товарно-транспортні накладні, відповідно до яких здійснювалось перевезення феросплавів за даними операціями.

Відповідно до додатку К1 до декларації з податку на прибуток ТОВ «ЛІК» не мало основних засобів та не було платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Тобто ТОВ «ЛІК» не мало власних транспортних засобів. Також ТОВ «ЛІК» не було платником збору за забруднення навколишнього природного середовища, тобто не мало орендованих транспортних засобів.

Також в ході проведення перевірки ТОВ «Компанія «МДМ» встановлені взаємовідносини з ТОВ «Форекс Груп». До перевірки не надані товарно-транспортні накладні, відповідно до яких здійснювалось перевезення феросплавів за даними операціями.

Відповідно до додатку К1 до декларації з податку на прибуток ТОВ «Форекс Груп» не мало основних засобів та не було платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Тобто ТОВ «Форекс Груп» не мало власних транспортних засобів. Також ТОВ « Форекс Груп » не було платником збору за забруднення навколишнього природного середовища, тобто не мало орендованих транспортних засобів.

Згідно податкового розрахунку комунального податку кількість працівників становить 1 особа.

Крім того, в ході проведення перевірки ТОВ «Компанія «МДМ» встановлені взаємовідносини з ТОВ «Союз Меркурій». До перевірки не надані товарно-транспортні накладні, відповідно до яких здійснювалось перевезення феросплавів за даними операціями.

Відповідно до додатку К1 до декларації з податку на прибуток ТОВ «Союз Меркурій» не мало основних засобів та не було платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Тобто ТОВ «Союз Меркурій» не мало власних транспортних засобів. Також ТОВ «Союз Меркурій» не було платником збору за забруднення навколишнього природного середовища, тобто не мало орендованих транспортних засобів.

Згідно податкового розрахунку комунального податку кількість працівників становить 1 особа.

За наслідками оскарження позивачем даного рішення в адміністративному порядку, останнє залишено без змін.

У відповідності до п.5.1. ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валовими витратами виробництва та обігу є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 даного Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними ті іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з пунктом 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 № 363, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та подорожні листи вантажного автомобіля.

Товарно-транспортні накладні це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи (п.1 зазначених Правил).

Пунктом 11.2 вказаних Правил передбачено, зокрема, що товарно - транспортні накладні належать до документів суворої звітності, які виготовляються друкарським способом з обліковою серією та номером. Товарно-транспортні накладні на перевезення вантажів автомобільним транспортом повинні виписуватися в кількості не менше чотирьох примірників.

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції про порядок виготовлення, зберігання, застосування єдиної первинної транспортної документації для перевезення вантажів автомобільним транспортом та обліку транспортної роботи, затвердженої спільним наказом Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України від 07.08.1996 за № 228/253, товарно-транспортна накладна типової форми № 1-ТН - це єдиний первинний документ, який є підставою для списування товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника і оприбуткування їх у вантажоодержувача при перевезенні вантажів у межах України, а також для їх складського, оперативного і бухгалтерського обліку.

Здійснюючи перегляд даної адміністративної справи в апеляційному порядку, колегія суддів виходить із того, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Існує необхідність перевірки фізичних, технічних та технологічних можливостей певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, зокрема, наявність транспортних засобів для перевезення.

Судом першої інстанції встановлено, а матеріалами справи не спростовано, що позивач ні під час проведеної перевірки, ні до суду не надав товарно-транспортні накладні, якими б підтверджувалось перевезення товару за укладеними позивачем угодами.

За таких обставин, враховуючи сукупність факту відсутності у контрагентів позивача транспортних засобів для перевезення або виробництва, а також відсутність документів, що підтверджують транспортування товару, колегія суддів виходить із того, що здійснені позивачем господарській операції не підтверджені первинними бухгалтерськими документами та доказами, що містяться у матеріалах справи.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними у Листі від 14.11.2012 р. N 2379/12/13-12.

Виходячи із вищезазначеного, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції стосовно обґрунтованості оскаржуваного податкового повідомлення-рішення

За таких обставин, суд першої інстанції під час розгляду даної справи об’єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 30 серпня 2012 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ» - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2012 року у справі №0870/6104/12 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу – з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено – 30 березня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна