Справа № 203/489/15-а
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/489/15-а
Провадження № 2-а/0203/34/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Цекместрук Є.О.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Дніпропетровської митниці до державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Сокол Г.Л., третя особа - ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року Дніпропетровська митниця пред'явила адміністративний позов до державного виконавця Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ на предмет захисту своїх прав як стягувача у виконавчому провадженні №45384002 з примусового виконання постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2011 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 336 МК України, в частині стягнення витрат, понесених під час провадження по справі про порушення митних правил в розмірі 4589,19 грн., оскільки державний виконавець, не вживши належних заходів до повного і своєчасного виконання постанови 19 грудня 2014 року виніс постанову про повернення виконавчого документу без виконання, тому позивач просив вказану постанову визнати незаконною та скасувати.

Будучи належним чином сповіщеною про дату та час розгляду справи, представник позивача в судове засідання не з'явилася, у поданій заяві клопотала про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач та третя особа, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про відкладення розгляду справи не клопотали, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності відповідно до вимог ч.6 ст. 128 КАС України.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2011 року, яка набрала законної сили 06 червня 2011 року (а.с.7), ОСОБА_2 визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ст. 336 Митного кодексу України, та накладено стягнення у вигляді конфіскації автомобіля марки "BMW-525", кузов НОМЕР_1, державний номерний знак Польської Республіки KOS 07347, чорного кольору у дохід держави; стягнуто з ОСОБА_2 витрати, понесені під час провадження по справі про порушення митних правил, в розмірі 4589,19 грн. за зберігання вилученого товару на користь держави зі сплатою коштів у касу митниці.

За правилами, визначеними ст.ст. 17, 20, 21 Закону України «Про виконавче провадження» позивач пред'явив постанову суду, як виконавчий документ, до виконання до Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ з додержанням строків пред'явлення, визначених ст. 22 вказаного Закону.

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ Сокол Г.Л. від 19 грудня 2014 року позивачу, як стягувачу у виконавчому провадженні, повернуто виконавчий документ - постанову суду від 24 травня 2011 року на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» з посланням на те, що майно, належне боржнику на праві власності, на яке може бути звернено стягнення, відсутнє.

Пунктом 2 ч.1, ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка може бути оскаржена у десятиденний строк.

За змістом ст.ст.5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження зокрема має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що відповідач, порушуючи п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України, неправомірно повернув без виконання виконавчий документ, оскільки не вжив відповідно до вимог ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» усіх можливих заходів щодо виконання виконавчого документу - постанови суду у справі про порушення митних правил, зокрема, не встановлено всіх можливих джерел доходу боржника, коштів, в тому числі від трудової діяльності, пенсії, діяльності з виконання послуг за цивільно-правовими угодами, тощо, для звернення на них стягнення, зважаючи на те, що фізична особа без будь-яких доходів існувати не може, а посилання у постанові державного виконавця на протилежне, належними, допустимими і достатніми доказами відповідно до вимог ст. 71 КАС України не підтверджується, зважаючи на що, суду належить відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України для повного захисту прав позивача згідно ст. 162 КАС України визнати постанову державного виконавця від 19 грудня 2014 року незаконною та скасувати.

Судові витрати за правилами ст. 94 КАС України належить віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Дніпропетровської митниці - задовольнити повному обсязі.

Визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Сокол Г.Л. від 19 грудня 2014 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні №45384002.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська заінтересованими особами, а так само прокурором, апеляційної скарги з одночасним надсиланням її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем вручення її копії.

Суддя О.В. Колесніченко