Справа № 810/280/15
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року 810/280/15

Київський окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Наталенко Ю.О., за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софарма України»

до Київської митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування рішення про корегування митної вартості товарів від 26.12.2014 р. №125110008/2014/010227/1 та картки відмови у митному оформленні №125110008.2014.00035 від 26.12.2014 р., №125110008.2014.00034 від 26.12.2014 р.,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Софарма України» звернулось з вказаним позовом до суду з вимогами визнати протиправними та скасувати рішення про корегування митної вартості товарів Київської митниці ДФС від 26.12.2014 р. №125110008/2014/010227/1 та картки відмови у митному оформленні №125110008.2014.00035 від 26.12.2014 р., №125110008.2014.00034 від 26.12.2014 р.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у на підставі Договору /контракту №1 від 01.12.14 року та інвойсу № від 08.12.2014 р. ТОВ «Софарма Україна» ввезло на митну територію України продукцію компанії МЕДІКА АТ, а саме шампунь "Хігія" з гребінцем та шампунь "Альгіопікс".

Вказує, що ціна вищезазначеної продукції відповідно до умов контракту становить: Шампунь "Хігія" з гребінцем - 0,93 Евро/уп. и Шампунь "Альгіопікс"0,865 Евро/уп.

При митному оформленні вищезазначеного товару (митна декларація № 125110008.2014.112511 від 22.12.2014 року) Позивачем було заявлено митну вартість згідно ціни контракту відповідно до вимог Митного кодексу України (надалі Кодекс), яка підтверджувалася наступними наданими позивачем документами: контракт №1 від 01.12.2014 р. (оригінал) , інвойсу № від 08.12.2014 року і № від 08.12.2014 р., специфікацій №1 від 18.12.14 року та №2 від 18.12.14, експортних декларацій №MRN 14BG005807A0153231 от 10.12.14 та №MRN 14BG005807A0153132 від 10.12.14 р.

Проте, 26.12.2014 р. відповідачем було винесено рішення № 125110008/2014/010227/1 про коригування митної вартості Товарів, яким збільшена вартість імпортованого Товару: Шампунь "Хігія" з гребінцем - 1,59 Евро/уп. и Шампунь "Альгіопікс" 1,34 Евро/уп, що призвело до загального збільшення митної вартості за митною декларацією на суму 211433,53 грн. На підставі зазначеного рішення Відповідачем було прийняте рішення про відмову у митному оформленні вищезазначеного товару, оформлене карткою відмови № 125110008.2014.00035 від 26.12.2014 р. Умовою для наступного митного оформлення було зазначено подання митної декларації згідно вищезазначеного рішення про коригування митної вартості товарів.

Вказує, що згідно умов того ж договору /контракту № 1 від 01.12.14 року та інвойсу № від 08.12.2014 року, позивачем було заявлено до митного оформлення продукцію компанії МЕДІКА АТ, а саме шампунь "Хігія" з гребінцем, митна декларація № 125110008.2014.112504 від 22.12.2014 року.

Відповідач відмовив у митному оформленні зазначеного товару з посиланням на порушення з боку Позивача порядку підтвердження митної вартості та на необхідність застосування рішення про коригування митної вартості № 125110008/2014/010227/1 від 26.12.2014 р., яким збільшена вартість імпортованого Товару на загальну суму 87 941,85 грн. Рішення про відмову у митному оформленні оформлене карткою відмови у митному оформленні № 125110008.2014.00034 від 26.12.2014 року.

Вважає, що вищезазначені рішення є безпідставними та не відповідають вимогам законодавства з наступних підстав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач - Київська митниця ДФС проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. У обґрунтування своєї правової позиції вказує, що 22.12.2014 р. під час митного оформлення в режимі імпорт (ввезення на митну територію) Косметичних засобів для догляду за волоссям шампуня «Хігія» з гребінцем та шампуня Альгіопікс декларантом ТОВ Юніверсал лоджистик» було подано електронну митну декларацію. Після проведення митних формальностей електронній митній декларації було присвоєно №125110008/2015/112511. по якій спрацювала автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі-АСАУР) за напрямом митної вартості, а саме за кодами форм митного контролю.

З урахуванням аналізу інформації, що міститься у поданих до митного оформлення документах для перевірки цінової інформації на товари (косметичні засоби для догляду за волоссям шампуня «Хігія» з гребінцем та шампуня Альгіопік), які ввозились на митну територію України та міститься у ЄАІС ДМСУ було запропоновано декларанту ТОВ «Софарма України» - ТОВ «Універсал Лоджистик» 26.12.2014 в письмовій формі електронним повідомленням було запропоновано надати оригінали документів зазначених в митній декларації для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме: Договору/контракту №1 від 01.12.14, інвойс № від 08.12.2014 р. і № від 08.12.2014 р., специфікації №1 від 18.12.14 року №2 від 18.12.14, експортні декларації №MRN 14BG005807A0153231 та №MRN 14BG005807A0153232 від 08.12.2014 р.

Вважає, що надані документи для підтвердження митної вартості не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості, що, в свою чергу, позбавляє митний орган можливості підтвердити заявлену митну вартість товарів, а також дає підстави вважати, що Позивач намагався приховати дану інформацію від митного органу.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 пояснила, що вона займається митним оформленням товару. Згідно договору вона має право за бажанням клієнта розмістити вантаж на складі, у зв'язку з чим був розміщений вантаж позивача на складі. Пояснила, що вона надає документи митниці, робить електронне декларування, за вимогою клієнта вона вивозить вантаж із складу що і було зроблено із вантажем позивача.

Пояснила, що під час формування товару позивача вона надала митниці декларацію в електронному вигляді а через годину митниці надала оригінали всіх документів, однак не надали експортної декларації та оригіналу контракту якого в них небуло.

Нею було зроблено запит на адресу позивача про надання необхідних документів, підприємство відмовилося надати документи та надали відповідь в електронному вигляді. Пояснила, що до 22.12.2014 р. документи були надані митниці, крім оригіналу контракту.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі Договору /контракту №1 від 01.12.14 року та інвойсу № від 08.12.2014 р. ТОВ «Софарма Україна» ввезло на митну територію України продукцію компанії МЕДІКА АТ, а саме шампунь "Хігія" з гребінцем та шампунь "Альгіопікс".

При митному оформленні вищезазначеного товару (митна декларація № 125110008.2014.112511 від 22.12.2014 року) Позивачем було заявлено митну вартість відповідно контракту №1 від 01.12.2014 р., інвойсу № від 08.12.2014 року і № від 08.12.2014 р., специфікацій №1 від 18.12.14 року та №2 від 18.12.14, експортних декларацій №MRN 14BG005807A0153231 от 10.12.14 та №MRN 14BG005807A0153132 від 10.12.2014 р.

26.12.2014 р. відповідачем було винесено рішення № 125110008/2014/010227/1 про коригування митної вартості товарів, яким збільшена вартість імпортованого Товару: Шампунь "Хігія" з гребінцем - 1,59 Евро/уп. и Шампунь "Альгіопікс" 1,34 Евро/уп, що призвело до загального збільшення митної вартості за митною декларацією на суму 211433,53 грн. На підставі зазначеного рішення Відповідачем було прийняте рішення про відмову у митному оформленні вищезазначеного товару, оформлене карткою відмови № 125110008.2014.00035 від 26.12.2014 р. Умовою для наступного митного оформлення було зазначено подання митної декларації згідно вищезазначеного рішення про коригування митної вартості товарів.

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам суд вважає за необхідне вказати наступне.

22.12.2014 р. позивачем під час митного оформлення в режимі імпорт (ввезення на митну територію) Косметичних засобів для догляду за волоссям шампуня «Хігія» з гребінцем та шампуня Альгіопікс декларантом ТОВ Юніверсал лоджистик» було подано електронну митну декларацію.

Після проведення митних формальностей електронній митній декларації було присвоєно № 125110008/2015/112511. по якій спрацювала автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі-АСАУР) за напрямом митної вартості, а саме за кодами форм митного контролю:

101-1 (витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів);

103-1 (перевірити подані товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомості про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у даних документах);

105- 2, (контроль правильності визначення митної вартості товарів, Здійснити перевірку правильності класифікації товар. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів);

105- 2 витребування документів які підтверджують митну вартість товарів);

202-1 (проведення часткового митного огляду - з розкриттям до 20% пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеної у митній декларації);

911-1 (забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки).

105-3 (контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД).

Згідно ч.1 ст.318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст. 337 Митного кодексу України встановлено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст. 37 Митного кодексу України контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 362 Митного кодексу України, аналіз ризику - це систематичне використання органами доходів і зборів наявної у них інформації для визначення обставин та умов виникнення ризиків, їх ідентифікації і оцінки ймовірних наслідків недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМСУ від 13.07.2012 р. № 362 (далі - Методичні рекомендації), а саме п. 2 розділу 2 передбачено, що робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом:

2.1. Вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості.

2.2. Вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування до митного кордону України.

2.3. Перевірки включення/не включення складових митної вартості, в тому числі, на підставі наявної у митного органу інформації щодо наявності таких складових митної вартості (результати документальних перевірок, відповіді на запити для встановлення автентичності тощо).

2.4. Порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів.

2.5. Порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

2.6. Перевірки наявності взаємозв'язку продавця та покупця.

2.7. Перевірки інформації, наданої декларантом або уповноваженою особою, при продажу товарів між пов'язаними особами, щодо наближеності митної вартості товарів, визначеної основним методом до однієї з операцій, які наведені у частині вісімнадцятій статті 58 Кодексу.

2.8. Перевірки особливостей формування вартості окремих видів товарів відповідно до розділу 3 Методичних рекомендацій.

2.9. Перевірки наявності знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних товарів.

2.10. Перевірки наявнорті продажу оцінюваних товарів на експорт в Україну.

2.11. Перевірки наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів.

2.12. Перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів.

2.13. Перевірки наявності прийнятих іншими митними органами рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору (контракту) або документу, який його замінює, що і оцінювані товари.

Відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовуються такі джерела інформації:

- спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України;

- спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку;

- інформація, отримана від Держмитслужби України, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів;

- інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару;

- інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи;

- інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити митних органів та/або Держмитслужби України;

- цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між Держмитслужби України та асоціаціями, спілками та іншими об'єднаннями імпортерів та виробників;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;

- інформація, отримана в мережі Інтернет (офіційні сайти виробників товарів, прайс-листи Інтернет-магазинів тощо).

Судом встановлено, що Київською митницею ДФС було проведено аналіз рівня митної вартості оформлених товарів за кодом згідно з УКТ ЗЕД: та країною походження: Болгарія (ІЮ).

Виявлено, наступні митні декларації, за якими проведено митне оформлення повністю ідентичних товарів: 100260001/2014/141124 від 24.07.2014; 100260001/2014/144667 від 14.10.2014.

Вартість одиниці продукції складала - шампунь «Хігія» з гребінцем у флаконах по 120 г. - 1,59 ЕІЖ за шт., а шампунь «Альгопікс» у флаконах по 200 г. - 1,34 ЕІЖ за шт.

Згідно даного аналізу та здійсненого контролю було встановлено наступне, що митна вартість товарів заявлена позивачем відрізнялась від середньоконтрактної вартості, що була визначена митницею під час порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари. Відповідно до Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДМСУ наявна інформація, стосовно ціни митного оформлення товарів, які ввозив позивач, більше заявленої.

Згідно ч.2, ч.3 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ч.5 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Судом встановлено, що з урахуванням аналізу інформації, що міститься у поданих до митного оформлення документах для перевірки цінової інформації на товари (косметичні засоби для догляду за волоссям шампуня «Хігія» з гребінцем та шампуня Альгіопік), які ввозились на митну територію України та міститься у ЄАІС ДМСУ було запропоновано декларанту ТОВ «Софарма України» - ТОВ «Універсал Лоджистик» 26.12.2014 в письмовій формі електронним повідомленням було запропоновано надати оригінали документів зазначених в митній декларації для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме: Договору/контракту №1 від 01.12.14, інвойс № від 08.12.2014 р. і № від 08.12.2014, специфікації №1 від 18.12.14 року №2 від 18.12.14, експортні декларації №MRN 14BG005807A0153231 та №MRN 14BG005807A0153232.

Від декларанта вантажу - ОСОБА_1, 26.12.2014 було отримано електронне повідомлення, яке містило інформацію про можливість надання лише експортної декларації відправника та прохання винести рішення про визначення митної вартості раніше встановленого законодавством 10- и денного терміну.

Відповідно ч.1 ст.266 Митного кодексу України декларант зобов'язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Суд вважає, що надані документи для підтвердження митної вартості не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості, що, в свою чергу, позбавляє митний орган можливості підтвердити заявлену митну вартість товарів.

Щодо застосування митним органом ідентичного методу необхідно вказати наступне.

Відповідно ч.2, ч.3 ст.58 Митного кодексу України Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Оскільки, заявлена позивачем митна вартість не відповідала цінам, що склалися на відповідний товар на ринку імпорту на момент здійснення імпортної операції, що є порушенням п. 6 Указу Президента України від 25.08.1994 р. № 475/94 „Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулювання торговельних спорів", яким встановлено, що при здійсненні суб'єктами підприємницької діяльності України експортних та імпортних операцій безпосередньо або через зовнішньоторговельного посередника, контрактні (зовнішньоторговельні) ціни мають відповідати цінам, що склалися чи складатимуться на відповідний товар на ринку експорту чи імпорту на момент здійснення експортної, імпортної операції.

Відповідно ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

На підставі наявних в базі данних єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС (далі-ЄАІС) митних декларацій, за якими проведено митне оформлення повністю ідентичних товарів 100260001/2014/141124 від 24.07.2014 р. та 100260001/2014/144667 від 14.10.2014, був вибраний другорядний метод (а) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

В зв'язку з усім вищевикладеним, та наявною у митного органу інформацією щодо рівня митної вартості товарів, що були ввезені на митну територію України в максимально наближений період на момент митного оформлення товару, митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товару від 26.12.2014 №125110008/2014/010227/1.

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості товарів Київською митницею Міндоходів було видано позивачу Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.12.2014 №125110008/201/00035 з роз'ясненням вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів.

Під час судового розгляду виникло питання щодо законодавчого обгрунтування відмови у митному оформленні за МД від 22.12.2014 №125110008/2015/112504 на підставі прийнятого Рішення про коригування митної вартості товарів від 26.12.2014 №125130008/2014/010227/1.

Позивачем вказувалося на той факт, скориговано митну вартість лише за окремою митною декларацією. Однак, вказане твердження позивача не відповідає положенням чинного законодавства з питань державної митної справи.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, далі - Правила 598), рішення про коригування митної вартості товарів

- закріплення результатів здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів як до, так і після їх випуску.

При цьому, даними правилами не обмежується застосування прийнятого Рішення про коригування митної вартості товарів при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості за будь-якими митними деклараціями, що містять ідентичні відомості.

Крім того, керуючись п. 17 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 (далі - Положення 450), митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа заповнюється на партію товарів, що переміщуються через митний кордон України на підставі одного зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість зовнішньоекономічного договору (контракту), та поміщується у визначений митний режим.

Законодавством передбачена можливість оформлення однієї партії товарів за кількома митними деклараціями за умови, що таке розділення не призводить до віднесення товарів до таких, що не є об'єктом оподаткування митними платежами, та митні декларації подаються на всі товари у складі цієї партії незалежно від їх вартості (абз.2 п. 20 Положення 450).

Однак, використання декларантом такого права ніяким чином не позбавляє вантаж статусу партії товарів та не може використовуватись ним, які підстава для уникнення належного оподаткування.

Таким чином, у спірному випадку, надання двох декларацій на ідентичний товар, що переміщується за одним зовнішньоекономічним договором від того самого вантажовідправника до одного й того самого вантажоодержувача не може використовуватись декларантами чи уповноваженою ними особою задля ухилення від застосування єдиного для партії товару порядку визначення митної вартості та нарахування/сплати митних платежів.

Крім того, слід зазначити, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за кожною окремою МД, посадова особа зобов'язана керуватися автоматизованою системою аналізу та управління ризиками, як про це вказується у п. 4.5.4 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого виказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672, далі - Порядок 631).

У спірному випадку таке рішення було наявне, більш того, воно прийнято ідентичний товар, що переміщувався через митний кордон України в один і той же час та документи, що подані до митного оформлення містять ідентичні відомості.

Керуючись ч.3 ст. 318 Митного кодексу України та стандартним правилами 6.2, 6.3 розділу 6 Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, до якої приєдналась Україна відповідно до Закону України від 15.02.2011 N 3018-VI, митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства. При застосуванні митного контролю використовується система управління ризиками.

До того ж, стандартним правилом 3.14 розділу 3 вищевказаної Конвенції передбачено, що якщо митна служба реєструє попередню декларацію на ідентичний товар, то застосовувані до цих товарів заходи митно-тарифного регулювання не повинні відрізнятися від тих, які б застосовувались у разі, якщо із самого початку була б подана одна декларація на вказані товари.

При цьому, нарахування митних платежів здійснюється у можливо короткий термін після подачі декларації на товари або іншого виникнення зобов'язань щодо сплати мит та податків (п. 4.2 розділу 4).

Враховуючи той факт, що обидві митні декларації було подано на один і той же товар, за одним контрактом із аналогічними документами та митна вартість щодо одніє з декларацій не є визнаною митницею, що слугувало підставою для відмови, такі ж умови застосовуються і до іншої поданої декларації, що і було здійснено у спірному випадку.

Київською митницею ДФС, в тому числі з метою уникнення необґрунтованого затримання митного оформлення, застосовано до обох поданих ЕМД від 22.12.2014 єдині заходи митно-тарифного регулювання, як того і вимагає чинне законодавство.

Таким чином, суд вважає дії митниці щодо відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України та відповідно коригування митної вартості вищезазначеного товару є законними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства України, посадові особи митного органу діяли відповідно до ст. 19 Конституції України виключно на підставі, в межах та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 69,70,71,72,94,158-163,167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 30 березня 2015 року