Справа № 2а/0370/2678/11
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року Справа № 2а/0370/2678/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання Лащуку О.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Управління МВС України у Волинській області Забожчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання неправомірними акта розслідування нещасного випадку форми Н-5 і акта про нещасний випадок форми Н-1 та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2011 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (УМВС України у Волинській області) про визнання неправомірними акта розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 15 листопада 2008 року, акта про нещасний випадок № 14 форми Н-1 від 24 листопада 2008 року та зобов'язання вчинити дії: визнати, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, та виплатити одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті) працівника міліції.

Позовні вимоги обґрунтовано наступними обставинами.

15 жовтня 2008 року чоловік позивача ОСОБА_4, який працював старшим дільничним інспектором сектору ДІМ Любомльського районного відділу (РВ) УМВС України у Волинській області, керуючи автомобілем ВАЗ 2110, загинув під час дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) у селищі міського типу Головне Любомльського району, що сталася внаслідок розриву шини лівого переднього колеса автомобіля, яким він керував. В цей день ОСОБА_4 займався виконанням службових обов'язків по охороні громадського порядку на обслуговуваній ним дільниці, а саме: виконував постанову суду про здійснення приводу окремих осіб в судове засідання, здійснював інші заходи із забезпечення охорони громадського порядку та боротьби із злочинністю. Для належного виконання своїх службових обов'язків він використовував власний транспортний засіб, оскільки службовий за ним закріплений не був.

По даному факту нещасного випадку розпорядженням УМВС України у Волинській області від 24 жовтня 2008 року за № 3/6-1978 призначена комісія, яка оформила акт розслідування нещасного випадку, що стався, форми Н-5 та акт про нещасний випадок від 24 листопада 2008 року за №14 форми Н-1. На підставі абзацу 2 пункту 3.9 наказу МВС України від 27 грудня 2002 року № 1346 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України» комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок із старшим дільничним інспектором міліції СДІМ Любомльського РВ УМВС України у Волинській області капітаном ОСОБА_4 трапився в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

З даним висновком комісії позивач не згідна, вважає, що ОСОБА_4 до моменту смерті перебував при виконанні службових обов'язків на закріпленій за ним дільниці і виконував обов'язки, пов'язані з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, а саме: здійснював охорону і забезпечення громадського порядку.

Крім того, при проведенні розслідування вищезазначеного нещасного випадку комісією не враховано функціональні обов'язки старшого дільничного інспектора міліції, в які входить охорона громадського порядку, попередження та розкриття злочинів на адміністративній дільниці. Тобто вже саме перебування дільничного інспектора міліції на адміністративній дільниці та виконання ним службових обов'язків є охороною і забезпеченням громадського порядку.

Відповідно до пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції» одноразова грошова допомога виплачується у разі загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю. Грошова допомога виплачується членам сім'ї загиблого (померлого), а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям у розмірі десятирічного грошового забезпечення.

Отже, оскільки акти форми Н-5 і Н-1 не дають позивачеві права на отримання одноразової допомоги, позивач просила визнати неправомірними акт розслідування нещасного випадку форми Н-5 і акт про нещасний випадок форми Н-1 та зобов'язати відповідача вчинити дії, а саме: визнати, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, та виплати одноразову грошову допомогу.

В письмових запереченнях проти адміністративного позову від 28 жовтня 2011 року № 15/1165 (а.с.38,39) відповідач просив повністю відмовити в задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов'язків по охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю сім'ї загиблого (померлого), а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції» визначено, що одноразова грошова допомога виплачується у разі загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю. Грошова допомога виплачується членам сім'ї загиблого (померлого), а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям у розмірі десятирічного грошового забезпечення.

Згідно з актом розслідування нещасного випадку форми Н-5 і актом про нещасний випадок форми Н-1 нещасний випадок із старшим дільничним інспектором СДІМ Любомльського РВ УМВС капітаном міліції ОСОБА_4 трапився в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, однак не під час виконання ним службових обов'язків, повязаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, що не дає права сім'ї загиблого на отримання одноразової грошової допомоги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримує з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача Забожчук О.В. в судовому засіданні просить повністю відмовити в задоволенні позову з мотивів, викладених в письмових запереченнях проти адміністративного позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов'язків по охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю сім'ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707, виконанням службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, є: несення постової чи патрульної служби; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод, законних інтересів; припинення або запобігання злочинам та правопорушенням; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, що їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участь у ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2008 року загинув працівник міліції - старший дільничний інспектор сектору ДІМ Любомльського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4

Розпорядженням заступника начальника УМВС України у Волинській області від 24 жовтня 2008 року № 3/6-1978 створена комісія по проведенню службового розслідування обставин загибелі ОСОБА_4 (а.с.40).

Як вбачається з висновку службового розслідування, затвердженого начальником УМВС України у Волинській області 15 листопада 2008 року (а.с.41-44), пояснень осіб, які беруть участь у справі, 15 жовтня 2008 року о 17 год. старший дільничний інспектор сектору ДІМ Любомльського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4, виконуючи службові обов'язки і будучи у форменому одязі, керуючи за дорученням автомобілем ВАЗ 2110, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить громадянину Республіки Польща, рухаючись по вулиці Миру селища міського типу Головне Любомльського району, на заокругленій ділянці дороги внаслідок розриву шини лівого переднього колеса автомобіля ВАЗ 2110 виїхав на смугу зустрічного руху і скоїв наїзд на придорожнє дерево з лівої сторони по ходу руху автомобіля. Під час ДТП ОСОБА_4 загинув. Службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 14 жовтня 2008 року з 8.00 год. до 13.00 год. був задіяний по окремому плану для попередження квартирних крадіжок у місті Любомлі, а з 18.00 год. забезпечував охорону громадського порядку в населених пунктах району під час святкування релігійного свята Покрови в селищі міського типу Головне. 15 жовтня 2008 року ОСОБА_4 виконував ухвалу Любомльського районного суду від 01 жовтня 2008 року про привід свідків в судове засідання на 10.00 год. 15 жовтня 2008 року, про що об 11.00 год. доповів оперативному черговому Любомльського РВ УМВС. Належного на праві власності автомобіля у ОСОБА_4 не було і службовий транспорт за ним не закріплювався. Лише під час розслідування стало відомо, що з 13 жовтня 2008 року інспектор користувався автомобілем ВАЗ 2110, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить громадянину Республіки Польща, на підставі нотаріально посвідченого доручення на право керування автомобілем від 13 жовтня 2008 року.

Суд вважає, що комісією по проведенню службового розслідування зроблено правильний висновок про загибель працівника міліції в період проходження ним служби, під час виконання службових обов'язків.

За результатами службового розслідування складено акт розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 15 листопада 2008 року (а.с.45-48) і акт № 14 про нещасний випадок форми Н-1 від 24 листопада 2008 року (а.с.49-51), в яких викладено висновок про те, що нещасний випадок із старшим дільничним інспектором сектору ДІМ Любомльського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 стався в період проходження служби, під час виконання службових обов'язків.

Оскільки випадки, коли виконання службових обов'язків визнається пов'язаним з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, визначені пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України, а загибель ОСОБА_4 не сталася під час виконання таких службових обов'язків, то суд вважає правомірними висновки відповідача, викладені у складених ним актах: розслідування нещасного випадку форми Н-5 і про нещасний випадок форми Н-1.

Отже, відсутні підстави для виплати членам сім'ї одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію».

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд прийшов до висновку, що відповідач довів правомірність своїх висновків у складених актах розслідування нещасного випадку форми Н-5 і про нещасний випадок форми Н-1 про те, що нещасний випадок з ОСОБА_4 стався в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, не пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статті 23 Закону України «Про міліцію», пункту 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707, суд

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання неправомірними акта розслідування нещасного випадку форми Н-5 і акта про нещасний випадок форми Н-1 та зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 08 листопада 2011 року Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова