Справа № 2а-1382/12/1370
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Справа № 116239/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача Васьківа І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Стрийський вагоноремонтний завод» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2012 року у справі за позовом Державного підприємства «Стрийський вагоноремонтний завод» до Державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» 16.02.2012 року звернувся в суд з адміністративним позовом до ДПІ у Стрийському районі Львівської області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.12.2011 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 167 334,00 грн., з них за основним платежем - 111 556,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 55 778,00 грн.

В позовній заяві зазначає, що підприємством при здійсненні та обліку господарських операцій з ПП «Баварія Ф» не допущено порушень норм законодавства наведених відповідачем у акті перевірки, а зроблені ним висновки не відповідають дійсності та документально спростовуються.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно умов договору, товар позивачу поставлявся на умовах DDP (склад покупця), тобто витрати з доставки товару покладалися на контрагента. Отже, за наявності видаткової та податкової накладних, наданих контрагентом, підприємством сформовано податковий кредит.

Порушення ведення чи відсутність податкового обліку зі сторони контрагента, а також не сплата ним податків та обов'язкових платежів не може бути підставою для коригування податкового кредиту та валових витрат підприємства.

Таким чином, при формуванні податкового кредиту та віднесення витрат по оплаті вартості запасних частин на валові витрати, не допущено порушень норм законодавства, наведених ревізором-інспектором у акті перевірки, а зроблені ним висновки не відповідають дійсності та документально спростовуються. Посилання відповідача на акт перевірки ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова №2070/23-306/31635757 від 26.10.2011. вважаю безпідставним, оскільки господарські операції відбулися у серпні місяці, а перевірка проведена у жовтні 2011 р. Акт перевірки не відображає господарські операції між ПП «Баварія Ф» та ВАТ «Харківський підшипниковий завод», який являвся виробником продукції, що поставлена позивачу. Крім цього, ПП «Баварія Ф», після дати складання зазначеного акту перевірки, подавалася податкова звітність, що спростовує відсутність контрагента за місцем реєстрації.

При апеляційному розгляді представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав з зазначених в ній підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Стрийському районі проведено позапланову виїзну документальну перевірку ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» з питань достовірності декларування податку на додану вартість за серпень 2011 року по взаєморозрахунках з ДП «Металінвест», ТзОВ «Донметалзбут», ЗАТ «Техінвестпостач» та ПП «Баварія -Ф», результати якої відображені в Акті № 3806/23-4/20770332 від 23.11.2011 року.

В ході проведення перевірки податковим органом встановлено, що операції по взаємовідносинах ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» з ПП «Баварія -Ф» не мали реального товарного характеру, тобто мали місце порушення п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся на загальну суму 111 556 грн.

За наслідками проведеної перевірки ДПІ у Стрийському районі прийняте податкове повідомлення-рішення № від 07.12.2011 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 167 334 грн., з них за основним платежем -111 556 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 55 778 грн.

Внаслідок адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення № від 07.12.2011 року залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог,суд першої інстанції виходив з того, що твердження відповідача є підставними, оскільки господарські операції позивача з вищевказаними контрагентом не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він не відповідає обставинам справи.

Виходячи з матеріалів справи, податковим органом не спростовано представлені позивачем первинні документи, які стверджують про реальність операцій з ПП «Баварія -Ф».

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит -це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з Розділом V цього кодексу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. (п. 198.2. ст. 198 ПК України)

Пунктом 198.6. ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст.201 цього Кодексу.

Так, між позивачем та ПП «Баварія Ф» укладено договір поставки № СРЗ-ОЗ-22-11-143/Ю від 19.08.2011року, який укладено за результатами конкурсних торгів.

Ця обставина підтверджується оголошенням про проведення відкритих торгів від 13.06.2011року № 094812 (опубліковано у ВДЗ № 70/3 (516/3), повідомленням про акцепт пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції від 03.08.2011. № 134857 (опубліковано у ВДЗ № 92 (538), оголошенням про результати проведення процедури закупівлі від 03.08.2011. № 151383 (опубліковано у ВДЗ № 103 (549), копії яких додані до матеріалів справи.

В складі пропозиції з конкурсних торгів ПП «Баварія Ф» надано довідку ДПІ Орджонікідзевському районі м. Харкова № 5253/10/19- 056 від 19.07.2011. про те, що у ПП «Баварія Ф» станом на 19.07.2011. відсутня заборгованість із сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), тому висновок суду про обізнаність позивача про контрагента, як фіктивного не відповідає дійсним обставинам справи.

Крім того, реальність виконання договірних зобов'язань підтверджується тим, що ПП «Баварія Ф» поставило позивачу згідно:

видаткової накладної № РН-2308-005 від 23.08.2011. - кільце підшипника марки 30- 232726Е2М-02 в кількості 500 шт., кільце підшипника марки 30-42726Е2М-02 в кількості 600шт., кільце підшипника марки 30-232726Е2М-12 в кількості 300 шт. на загальну суму 314998,80 грн.;

видаткової накладної № РН-2308-06 від 23.08.2011. кільце підшипника марки 30- 232726Е2М-02 в кількості 536 шт., кільце підшипника марки 30-42726Е2М-02 в кількості 500шт., кільце підшипника марки 30-232726Е2М-12 в кількості 300 шт. на загальну суму 354334,80 грн.;

Товар доставлений позивачу товарно-транспортними накладними № 335856 та № 335855 від 23.08.2011 року та оприходовано позивачем згідно прихідних ордерів № 743 та № 744 від 23.08.2011 року.

Зазначені товарно-матеріальні цінності взяті позивачем у виробництво, що відображено у картках складського обліку за номенклатурними номерами: № 445009, № 445010, №445011.

На зазначені господарські операції ПП «Баварія Ф» було надано податкові накладні від 23.08.2011. № 337 та № 338, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит та суми включені до валових витрат. Зазначені податкові накладні внесені в Реєстр отриманих та виданих податкових накладних.

Поставлені ТМЦ оплачені заводом шляхом безготівкового розрахунку платіжними дорученнями: № 4914 від 07.09.2011. - 100 тис. грн., № 5345 від 30.09.2011. - 14998,80 грн., №5828 від 13.10.2011. - 20 тис. грн., № 5933 від 24.10.2011. - 30 тис. грн., № 5988 від 27.10.2011. - 100 тис. грн., № 6197 від 02.11.2011. - 30 тис. грн., № 6342 від 07.11.2011. - 50 тис. грн., №6520 від 17.11.2011. - 50 тис. грн., № 6771 від 29.11.2011. - 100 тис. грн., № 6772 від 29.11.2011. - 174334,80 грн.

Вказані первинні документи не спростовані податковим органом.

Як видно з матеріалів справи і ,зокрема, Інструкції з експлуатації та ремонту вагонних букс з роликовими підшипниками, затвердженої наказом Укрзалізниці № 524/ЦЗ від 14.11.2003. (ЦВ-ЦЛ-0058) (витяг з Інструкції доданий до матеріалів справи) для серійних підшипників (42726, 232726, 2726) висновок суду про невідповідність номенклатури та кількості товару, зазначеного в договорі та видаткових, податкових накладних, номенклатурі зазначеній в паспортах якості, є також помилковим.

Відповідно до п. 2.2. Договору підтвердженням якості з боку постачальника є паспорт якості на кожну поставлену партію товару. Відповідно до умов ТУ ВНИПП. 130.01, контрольній перевірці піддається відсоток від партії, але не вся партія товару, відповідно паспорт якості видається на партію товару, а не на кожне кільце. Звідси, паспорт якості видається на перевірений відсоток від партії та підтверджує якість всієї партії кілець. Чим спростовується розбіжність між кількістю кілець, зазначених в видаткових і податкових накладних та кількістю кілець, зазначених в паспортах якості.

Відповідно до Закону України «Про підтвердження відповідності» сертифікація - процедура, за допомогою якої визнаний в установленому порядку орган документально засвідчує відповідність продукції, систем якості, систем управління якістю, систем екологічного управління, персоналу встановленим законодавством вимогам.

Згідно п. 1.5. Договору поставки № СРЗ-03-22-11-143/Ю від 19.08.2011. виробником товару являється ВАТ «Харківський підшипниковий завод», яким проведено сертифікацію продукції - підшипник 30-42726Е2М. Кільця підшипника являються складовою частиною продукції - підшипника, а тому окремо сертифікат відповідності на складові частини продукції, яка сертифікована, не видається (виробництво кілець не потребує окремої додаткової сертифікації, оскільки їх виробництво сертифіковано в складі підшипника).

Зі свідоцтва №29586534 ПП «Баварія Ф» є платником ПДВ і на зазначені господарські операції видавала податкові накладні .

Жодним законодавчим чи іншим нормативно-правовим актом України, в тому числі Податковим кодексом України, не надано право податковій службі України визнавати чи не визнавати дійсними договори та інші первинні документи.

Тобто, роблячи висновок в акті перевірки про недійсність первинних документів, ревізор-інспектор перевищив свої повноваження. При цьому, збільшення податкових зобов'язань підприємства з наведених підстав без звернення з позовом ДПІ у Стрийському районі до суду є безпідставним.

Вищезазначене свідчить, що наведені в постанові висновки, не відповідають дійсним обставинам справи та не підтверджені належними та допустимими доказами, судом не надано правильної юридичної оцінки наявним в справі доказам в їх сукупності, не правильно застосовано норми матеріального права, зокрема ст.ст. 214, 215, 234 Цивільного кодексу України.

Крім того, згідно постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2014 року у справі № 876/7149/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.03.2015 року у справі № К/800/57939/14 К/800/57976/14 реальність здійснення господарських операцій позивачем з контрагентами, зокрема, ПП «Баварія Ф» є встановленою і підтверджується актом ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Стрийський вагоноремонтний завод» за період з 01.04.2010 року по 30.09.2012 року. № 05-21/3 від 22.02.2013 року.

Відтак, згідно ст.72 КАС України вказана вище обставина не підлягає доказуванню по даній справі.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що привели до неправильного вирішення справи та невідповідності висновків суду обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Стрийський вагоноремонтний завод» задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2012 року у справі №2а-1382/12 скасувати і прийняти нову постанову, якою позов Державного підприємства «Стрийський вагоноремонтний завод» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області № від 7 грудня 2011 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Постанова у повному обсязі складена 07.04.2015 року.