Справа № 808/9017/14
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року 16 год. 05 хв. Справа № 808/9017/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Мелітопольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про: стягнення коштів за податковим боргом

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача суму податкового боргу, а саме по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 1440, 57 грн.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 10.03.2015 первинного позивача Мелітопольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Запорізькій області () замінено на правонаступника - Мелітопольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області ().

Сторони про дату та час судового засідання були повідомлені відповідно до вимог КАС України

Сторони просили розглядати справу без їх участі.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 41 КАС України суд під час розгляду адміністративної справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Позов обґрунтовано тим, що фізична особа підприємець, ОСОБА_2, має податковий борг в сумі 1440, 57 грн. Борг відповідача виник на підставі власноруч поданої заяви №16357/Б про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності від 15.03.2012.

Від відповідача на адресу суду надійшли заперечення, в яких він зазначив, що з позовом не згодний з огляду на наступне. Особа з назвою «МЕЛІТОПОЛЬСЬКА ОДПІ Міндоходів» не мала жодної законної підстави для складення вимоги про сплату недоїмки та подання позовної заяви оскільки не має права складати такі вимоги у зв'язку з відсутністю у особи з назвою «МЕЛІТОПОЛЬСЬКА ОДПІ Міндоходів» чинного положення та відповідного обсягу повноважень. Державна реєстрація особи з назвою «МЕЛІТОПОЛЬСЬКА ОДПІ Міндоходів» проведена з істотними порушеннями вимог ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», що є підставою для її скасування з огляду на наявність очевидних підстав для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи.

Відповідач зазначив, що позовна заява «Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області» до підприємця-громадянина ОСОБА_2 не має місце на існування взагалі і як наслідок є відповідь-актом на апеляційну скаргу на постанову від 24.07.2014 по справі № 808/3853/14 від ОСОБА_2 до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд. Потреба апеляційної скарги виникла внаслідок постанови від 02.09.2014 по справі №808/3853/14.

Дослідивши заперечення відповідача суд знаходить необхідним зазначити, що предметом розгляду справи №808/3853/14 є визнання незаконними дії особи з назвою «Державна податкова інспекція у м. Мелітополь Головного управління Міністерства доходів і зборів у Запорізькій області» (код ЄДРГЮУ 38700002) щодо складання вимоги № Ф-288/5435-17 від 06.12.2013 у зв'язку з відсутністю у останньої відповідного обсягу повноважень та скасування державної реєстрації особи з назвою «Державна податкова інспекція у м. Мелітополь Головного управління Міністерства доходів і зборів у Запорізькій області» () як такої, що проведена на підставі нечинних установчих документів з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», натомість у справі № 808/9017/14 судом розглядається наявність податкового боргу ОСОБА_2 по єдиному податку фізичних осіб, отже вказані справи не є пов'язаними та мають розглядатися окремо.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_2 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності 19.04.2006 та перебуває на обліку в Мелітопольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізької області.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 має податковий борг в сумі 1440,57 грн.

Відповідно до Заяви №16357/Б про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності від 15.03.2012, ФОП ОСОБА_2 здійснював діяльність за спрощеною системою оподаткування. Вид діяльності, зазначений в Заяві код за КВЕД :

82.99 - надання інших допоміжних комерційних послуг;

96.02 - надання послуг перукарнями та салонами краси;

43.22 - монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування;

47.99 - інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

Відповідно до заяви від 15.03.2012 податковий борг виник:

- 20.04.2014 на суму 243,60 грн. В КОР рахувалась переплата в сумі 21,03 грн. Таким чином сума несплачених зобов'язань становить 222,57 грн.;

- 20.05.2014 на суму 243,60 грн. Сума зобов'язання не була сплачена та набула статусу податкового боргу;

- 20.06.2014 на суму 243,60 грн. Сума зобов'язання не була сплачена та набула статусу податкового боргу;

20.07.2014 на суму 243, 60 грн. Сума зобов'язання не була сплачена та набула статусу податкового боргу;

- 20.08.2014 на суму 243.60 грн. Сума зобов'язання не була сплачена га набула статусу податкового боргу.

20.09.2014 на суму 243,60 грн. Сума зобов'язання не була сплачена та набула статусу податкового боргу.

Сума несплачених зобов'язання станом на 08.12.2014 становить 1440,57 грн.

Крім того, 26.07.2014 боржнику була направлена податкова вимога № 1557-25 від 23.07.2014 на суму 953, 37 грн.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України від 02.12.2010, № 2755-VІ Платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до «Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків», затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1840/24372, податкова вимога складається з двох частин - корінець податкової вимоги та частини, що направляється платнику податків.

Крім того, відповідно до п.п. 4.5 зазначеного Порядку, структурний підрозділ, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції в день отримання податкової вимоги від податкового керуючого, надсилає (вручає) податкову вимогу платнику податків, при цьому корінець податкової вимоги залишається в органі доходів і зборів та долучається до справи платника податків.

Відповідно до п. 291.3. статті 291 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з п.п. 298.1.1 пункту 298.1. статті 298 ПКУ, для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву.

Відповідно до п.п. 298.1.4. пункту 298.1. статті 298 ПКУ, суб'єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до органу державної податкової служби не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб'єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Відповідно до п. 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

При цьому відповідно до п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України для другої групи платників єдиного податку ставка становить від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. В даному випадку, відповідач має сплачувати 20 % до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового, (звітного) року (а саме 1 147 грн.).

Порядок сплати єдиного податку встановлено п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, де визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Відповідно до п. 295.2 ст. 295 Податкового кодексу України, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків в'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове зобов'язання відповідачем не сплачено, а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України вважається сумою податкового боргу.

У разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Кодексу, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пп. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пп. 95.2 Кодексу стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Суд вважає, що податковий борг, який виник у зв'язку із несплатою відповідачем єдиного податку, підтверджений документально, а тому підлягає стягненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 17, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 суму податкового боргу у розмірі 1440 (одна тисяча чотириста сорок) грн. 57 коп. за платежем єдиний податок з фізичних осіб - на р/р 0013, місцевий бюджет м. Мелітополь, ГУДКСУ у Запорізькій області, код 37968956, МФО 81301 5, код платежу 18050400.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький