Справа № 872/10125/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2015 року

справа № 804/3366/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року у справі № 804/3366/13-а за адміністративним позовом Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України" до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року позов Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України" (далі – позивач) задоволено. Судом визнано протиправною та скасовано вимогу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області (далі – відповідач) від 30.01.13 № 04-07-05- 15/1352 «Про вжиття заходів щодо усунення та недопущення виявлених ревізією фінансових порушень».

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року у даній справі та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу відповідача, в яких зазначив, що суд прийняв законне та обґрунтоване рішення і підстави для його скасування відсутні.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів та обґрунтувань апеляційної скарги, прохав залишити постанову суду першої інстанції у даній справі без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

В судове засідання апеляційної інстанції представник відповідача не з’явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до п.1.3.1.2 плану контрольно-ревізійної роботи відповідача на ІІІ квартал 2012 року та на підставі направлення на проведення ревізії від 23.08.12 №1157-12 фахівцями інспекції проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.05.11 по 01.08.12, а з питань виникнення дебіторської та кредиторської заборгованості у т.ч. за кредитними договорами з ПАТ КБ «Приватбанк» та операцій з майном, за період з 1996 року по звершений звітний період.

За результатами ревізії складений акт від 16.11.12 №07-21/69.

За наслідками ревізії відповідачем винесено обов'язкову до виконання вимогу «Про вжиття заходів щодо усунення та недопущення виявлених ревізією фінансових порушень» від 30.01.13 №04-07-05-15/1352, в якому позивача зобов’язано:

1) Опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо недопущення в подальшому порушень при використанні коштів місцевого бюджету та порушень у веденні бухгалтерського обліку;

2) … відшкодувати матеріальну шкоду, завдану підприємству на загальну суму 89 791 155,66 грн., шляхом проведення претензійно-позовної роботи з особами, якими допущене порушення, відповідно до вимог законодавства;

3.) … відшкодувати недоотримані доходи підприємством на загальну суму 1 084 440,00 грн., шляхом проведення претензійно-позовної роботи з ПАТ КБ «ПриватБанк»;

4) … відшкодувати недоотримані доходи підприємством на загальну суму 456 871,73 грн., шляхом проведення претензійно-позовної роботи з орендарями;

5) … відшкодувати матеріальну шкоду завдану підприємству на загальну суму 58 118,27 грн., шляхом проведення претензійно-позовної роботи з особами, яким допущене порушення, відповідно до вимог законодавства;

6) … відшкодувати втрачені доходи на загальну суму 55 677,61 грн., шляхом проведення претензійно-позовної роботи з орендарями; в іншому випадку стягнути з осіб винних у вчиненні порушень, відповідно до вимог законодавства;

7) … відшкодувати зайво нараховані послуги в сумі 51 803,23 грн., шляхом проведення претензійно-позовної роботи з ТОВ «АгроСтар»;

8) … відшкодувати зайво списані мінеральні добрива та засобів захисту рослин на загальну суму 9 890,90 грн., шляхом проведення претензійно-позовної роботи з особами, якими допущене порушення, відповідно до вимог законодавства;

9) … поновити за обліком підприємства дебіторську заборгованість на суму 5 202 888,38 грн. перед ТОВ ТД «Приват» та зменшити дебіторську заборгованість на суму 3 449 322,77 грн. перед Bramlaw holding LTD;

10) … зменшити за обліком підприємства кредиторську заборгованість на суму 98 504 784,64 грн. перед ПАТ КБ «ПриватБанк»;

11) … зменшити за обліком підприємства кредиторську заборгованість на суму 1 488 512,92 грн., перед ТОВ ТД «Приват»;

12) Прийняти відповідне управлінське рішення за результатом розгляду матеріалів ревізії.

Позивач, вважаючи неправомірними висновки Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, викладені в акті ревізії стосовно зазначених вище порушень, звернувся до суду з позовом про скасування вимоги від 30.01.13 № 04-07-05- 15/1352.

Задовольняючи позовні вимоги, суд прийшов до висновку про необґрунтованість викладених в акті ревізії та вимозі висновків щодо допущення позивачем збитків, вказавши, що позивач діяв у відповідності до норм діючого законодавства та згідно підзаконних актів, що регулювали його діяльність.

Проте, колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними, виходячи з наступного.

Згідно Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі – Положення), Державна фінансова інспекція України (далі – Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України, відповідно до покладених на неї завдань, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення, Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред’являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням встановлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред’являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред’являти обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов’язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об’єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Наведене свідчить про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов’язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов’язки для позивача.

У даному випадку фінінспекція пред’явила вимогу від 30.01.13 №04-07-05-15/1352, щодо відшкодування збитків завданих підприємству. Тобто, в оскарженій вимозі вказується на виявлені збитки та їхній розмір, та зобов’язано позивача вчинити дії, направлені на відшкодування такої шкоди (збитків).

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній Верховним судом України у постановах від 15.04.2014р у справі №21-40а14, від 20.05.2014р. у справі №21-93а14, від 18.09.2014р у справі № 21-332а14.

Оскільки при вирішенні спору суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права до встановлених у справі обставин, апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити, постанову суду першої інстанції необхідно скасувати та в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року у справі № 804/3366/13-а - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України" - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 08.04.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак