Справа № 816/4997/14
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 р.Справа № 816/4997/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Зеленського В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2015р. по справі № 816/4997/14 за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області; третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

19 грудня 2014 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області (далі - РС Кременчуцького МУЮ Полтавської області, відповідач) про визнання протиправним і скасування рішення РС Кременчуцького МУЮ Полтавської області №12456200 від 15.04.2014, зобов'язання РС Кременчуцького МУЮ Полтавської області поновити реєстрацію на 1/1 (одну цілу) частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

На підставі пункту 2 частини 1 статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України Крюківським районним судом м. Кременчука прийнято рішення про передачу справи за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2015 р. було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області; третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та на те, що було порушено норми матеріального права, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2015 р. та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2015 р. без змін.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи, представником відповідача надано заяву про розгляд справи в письмовому провадженні, позивачем та третьою особою надане заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.12.2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири (а.с. 6). За цим договором ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1. Загальна площа квартири становить 60,4 кв.м., житлова площа становить 35,2 кв.м. Договір посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Михно В.М. та зареєстрований в реєстрі за №4909.

15.12.2011 КП "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради" проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, форма власності - приватна, частка - 1/1 (а.с. 7).

У подальшому, 22.07.2013 право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстроване РС Кременчуцького МУЮ Полтавської області, про що видано відповідний витяг з Державного реєстру речовий прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №7519647 від 03.08.2013 (а.с. 8).

Користуючись правами на отримання інформації стосовно нерухомого майна шляхом подання заяви встановленого зразка, позивач (в особі його уповноваженого представника) 06.11.2014 звернувся до РС Кременчуцького МУЮ Полтавської області із заявою про надання Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо зареєстрованих прав на квартиру АДРЕСА_1.

За результатами вказаного звернення, позивачем отримано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №29097031 від 06.11.2014 (13), згідно з яким право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 24.03.2014 зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області №537/3918/13-ц від 20.12.2013, а право власності на решту (1/2 частину) квартири залишилося зареєстрованим за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2011.

Позивач не погодився з рішенням РС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області (індексний номер рішення 12456200 від 15.04.2014) щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.12.2014 у справі №537/3918/13-ц.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідач приймаючи 15.04.2014 рішення №12456200 про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.12.2014 у справі №537/3918/13-ц діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України від 01.07.2004 №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст. 2 Закону України від 01.07.2004 №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону визначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Зі змісту положень статті 9 Закону України від 01.07.2004 №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) слідує, що державний реєстратор є державним службовцем, який, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав ; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (абзац 2 частини 2 статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно з пунктами 8, 13 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Згідно з пунктами 36-37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, зокрема, є: - укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; - свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; - свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; - свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону; - рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 24.03.2014 ОСОБА_2 подано до РС Кременчуцького МУЮ Полтавської області заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний №5949659) для проведення державної реєстрації права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 04 (а.с. 67). Разом із вказаною заявою ОСОБА_2 до реєстраційної служби були подані наступні документи для проведення державної реєстрації прав: - квитанція про сплату; - копія паспорту громадянина України; - копія картки платника податків; - рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.12.2014 у справі №537/3918/13-ц; - технічний паспорт; копія технічного паспорту (а.с. 54-66).

Також, разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.03.2014 (реєстраційний №5949659) ОСОБА_2 до РС Кременчуцького МУЮ Полтавської області, зокрема, було подано рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.12.2013, прийняте у справі №537/3918/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука, КП "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації", Відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Михно В.М. про визнання недійсним 1/2 частини договору купівлі-продажу квартири (а.с. 56-59).

Так, рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.12.2013, прийняте у справі №537/3918/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука, КП "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації", Відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Михно В.М. про визнання недійсним 1/2 частини договору купівлі-продажу квартири задоволено частково, визнано недійним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 05.12.2011, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, реєстровий номер 4208, в частині визнання права власності за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та зобов'язано відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 56-59).

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.12.2013 у справі №537/3918/13-ц набрало законної сили 10.02.2014 та у відповідності до положень частини 5 статті 124 Конституції України ухвалене іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Тобто, рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 20.12.2013 у справі №537/3918/13-ц було визнано недійним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 05.12.2011 та встановлено обов'язок відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції по реєстрації за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

За результатами розгляду поданої ОСОБА_2 заяви та доданих до неї документів державним реєстратором 15.04.2014 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №12456200 (а.с. 46), яким проведено державну реєстрацію права власності на 1/2 частку квартири в буд. №17-А по вул. 50-річчя СРСР у м. Кременчуці за ОСОБА_2

Разом з цим, колегія судів зазначає, що в матеріалах справи є в наявності рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі №2-6/2011 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5, за участю третіх осіб - Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області, ТОВ "Добробит", Служби у справах дітей Кріоківського райвиконкому м. Кременчука про усунення перешкод у користуванні приватною власністю шляхом зняття з реєстрації та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб - Комунального підприємства "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації", ТОВ "Добробит" про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на 1/2 частину квартири, вселення та встановлення порядку користування квартирою, придбаною під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.04.2011 у справі №2-6/2011, яке набрало законної сили 01.03.2012 (а.с. 86-100), в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено; а зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Вирішено всилити ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_3 надати ОСОБА_2 ключі від квартири та не чинити перешкод у користуванні та проживанні в квартирі АДРЕСА_1. Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 виділивши ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 кімнати площею 8 кв.м. та 11,2 кв.м. з лоджією площею 1,2 кв.м., а ОСОБА_3 - кімнату площею 16 кв.м. та балкон площею 0,9 кв.м. Ванну площею 2,5 кв.м., кухню площею 7,3 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., комірку площею 0,8 кв.м. вирішено залишити в загальному користуванні. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Тобто, виходячи зі змісту вказаного судового рішення ОСОБА_3 на праві приватної власності по суті належала лише 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, а право власності на іншу 1/2 частину зазначеної квартири було визнано за ОСОБА_2, а тому ОСОБА_3 оформляючи зі ОСОБА_1 договір купівлі-продажу від 05.12.2011 фактично мав право лише на належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

На підставі вищезазначеного, колегія судів зазначає, що у відповідача не існувало підстав для відмови в державній реєстрації прав та зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, поданої до реєстраційної служби ОСОБА_2, та в зв'язку з наявністю судового рішення про зобов'язання відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яке набрало законної сили і підлягає обов'язковому та безумовному виконанню, РС Кременчуцького МУЮ Полтавської області правомірно було винесено оскаржуване рішення.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2015р. по справі № 816/4997/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Бегунц А.О. Зеленський В.В.