Справа № 132/567/15-а
Суддя: Копчинський В. І.
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Калинівський районний суд Вінницької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2015 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Копчинського В.І.

при секретарі Кулик Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області про визнання незаконними дій управління Пенсійного фонду щодо відмови в призначені пенсії за вислугою років,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що він звернувся до УПФ України у Калинівському районі зі всіма необхідними документами про призначення та нарахування йому пенсії за вислугою років, як педагогічному працівникові, однак у відповідь на його звернення, він отримав лист начальника управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області за №149/06-44/02 від 9.01.2015 року про те, що йому відмовлено у зарахуванні до стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років як педагогічному працівнику період роботи 11.09.1996 року по 01.03.1997 року на посаді психолога в професійно - технічному училищі №21 м. Калинівка, з підстав, що у « Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, посада «психолога» не перелічена, а зазначена лише посада "практичного психолога" і на думку відповідача це є різні посади, а тому за відсутності трудового стажу йому відмовлено в призначенні пенсії.

Вважає посилання відповідача на те, що посада «психолога» не належать до переліку посад, період роботи на якій включається до стажу, що дає працівникам освіти право на пенсію за вислугою років, протиправними, оскільки листом Міністерства освіти і науки України № 1/0-193 від 18.05.2001 року роз'яснено, що посадові обов'язки психолог - практичного психолога навчальних закладів і установ освіти не змінювались, запис в трудовій книжці - психолог є підставою для зарахування до стажу роботи педагогічної роботи практичного психолога, для виплати надбавки за вислугу років і допомоги на оздоровлення , тому звертається до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду письмові заперечення, відповідно до яких просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог,посилаючись, що позивач звертався до Управління пенсійного фонду із клопотанням про призначення йому пенсії за вислугою років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якого право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, визначеному кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Однак, трудовий стаж позивача не дає йому права на призначення даної пенсії, оскільки його трудовий стаж складає лише 24 роки 7 місяців 19 днів працівника освіти. Період роботи з 11.09.1996 року по 01.03.1997 року на посаді психолога в професійно - технічному училищі №21 м. Калинівка не може бути зарахований до педагогічного стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років з підстав, що у «Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, посада «психолога» не перелічена, а зазначена лише посада «практичного психолога», а це є різні посади, а тому за відсутності трудового стажу позивачу слід відмовити в призначенні пенсії.

Відповідно ст.122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Так, згідно ст. 1, 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника, за вислугу років та в інших випадках, передбачених цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 його педагогічний стаж роботи є наступним: 15.08.1982 року - 14.03.1985 року - працював на посаді вчителя історії і суспільствознавства Білилівської середньої школи Ружинського району Житомирської області;

14.03.1985 року - 11.11.1985 року - працював директором Дергалівської восьмирічної школи, 11.11.1985 року звільнений з даної посади у зв'язку із призовом в Радянську армію;

01.08.1987 року - 21.08.1989 року - працював на посаді заступника директора по навчально-виховній роботі Немиринецької середньої школи;

21.08.1989 року - 30.04.1991 року - працював на посаді директора Немиринецької середньої школи;

01.09.1991 року - 01.04.1992 року - працював на посаді заступника директора Новогребельського ПТУ №43;

01.04.1992 року - 10.03.1993 року - працював на посаді заступника директора по вирішенню соціально - побутових питань Новогребельського ПТУ №43;

18.03.1993 року - 11.08.1994 року - працював економістом по матеріально - технічному забезпеченню кооперативу «Полімер»;

01.09.1994 року - 11.09.1996 року - працював на посаді майстра виробничого навчання кооперативу «Полімер»;

11.09.1996 року - 01.03.1997 року - працював на посаді психолога Калинівського ПТУ № 21 ;

01.09.1999 року - 31.01.2014 року - працював на посаді вчителя історії та права ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Голендри Калинівського району.

Відповідно до п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема працівники освіти за наявності спеціального стажу роботу від 25 років за переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на вислугу років, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року ( зі змінами) незалежно від віку.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Посилання представника відповідача , що період роботи позивача з 11.09.1996 року по 01.03.1997 року на посаді "психолога" в професійно - технічному училищі № 21 м. Калинівка не може бути зарахований до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років з підстав, що у « Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», посада «психолога» не перелічена, а зазначена лише посада «практичного психолога», суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно роз'яснень № 1/9-193 від 18.05.2001 р. Міністерства освіти і науки України щодо зарахування часу роботи на посаді «психолога» до стажу педагогічної роботи практичних психологів загальноосвітніх та інших навчальних закладів системи загальної середньої освіти вбачається, що посадові обов'язки психолога та практичного психолога навчальних закладів та установ освіти не змінювались, запис у трудовій книжці «психолог» є підставою для зарахування до стажу педагогічної роботи практичного психолога та для виплати надбавки за вислугу років і допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки.

Дане роз'яснення погоджено Міністерством праці та соціальної політики України, направлено до відома Міністру освіти АР Крим, начальникам управлінь освіти і науки обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Таке ж роз'яснення щодо зарахування часу роботи на посаді «психолога» до стажу педагогічної роботи практичних психологів за № 34-3-10/3104 від 17.06.2014 року надано заступником директора Департаменту освіти і науки Вінницької обласної державної адміністрації

Згідно повідомлення директора ПТУ №21 м. Калинівка за № 03/12 від 11.02.2015 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 наказам 3 - 28кс-06 від 30.08.1996 року зарахований на посаду психолога, а також працював викладачем з педагогічним навантаженням - 180 год.

Згідно повідомлення директора ПТУ №21 м. Калинівка за № 03-12/95 від 20.02.2015 року вбачається, що до 2000 року посада «практичний психолог» записувалась як «психолог», оскільки на той час не існувало типових штатних розписів, єдиного класифікатора професій, тому вважалось, що назви посад «практичний психолог» та «психолог» є ідентичні, із-за недостатньої компетентності інспектора кадрів ПТУ № 21 в трудовій книжці ОСОБА_1 посада записана « психолог», хоча функції, які виконував відповідають посадовій інструкції за посадою «практичний психолог».

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період роботи з 11.09.1996 року - 01.03.1997 року, тобто 5 місяців 19 днів працював на посаді «психолога» Калинівського ПТУ № 21 , виконував педагогічну роботу, функції, які він виконував відповідали посадовій інструкції за посадою «практичний психолог», тому запис у трудовій книжці «психолог» є підставою для зарахування цього часу роботи на посаді «психолога» до стажу педагогічної роботи практичних психологів і відповідно дає право на пенсію за вислугу років.

Отже, загальний спеціальний (педагогічний) стаж роботи ОСОБА_1 складає 25 років 1 місяць 8 днів, що дає йому право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Тому, право на отримання пенсії в України є конституційним правом кожного громадянина України.

Відповідно ч.2ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії до відповідача 26.12.2014 року, тому суд вважає, що пенсію йому слід призначити саме з цієї дати , а не з 09.01.2015 року, як зазначено у позовній заяві.

Відповідно ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46, 55 Конституції України, ст.ст. 55, 62, 83, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 6, 18, 41, 71, 102, 122, 159 - 162 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Калинівському районі Вінницької області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років .

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Калинівському районі Вінницької області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня подачі заяви про призначення пенсії, тобто з 26 грудня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73,08 грн. по відшкодуванню судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Калинівський районний суд Вінницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: