Справа № 0551/7610/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2015р. м. Київ К/800/20680/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Центрально-Міського управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради (далі - УПСЗН) про стягнення суми,

в с т а н о в и в:

У липні 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті суми компенсації сім'ям на кожну дитину шкільного віку за грудень 2011 року і січень-червень 2012 року та стягнути з відповідача недоотриману суму компенсації сім'ям на кожну дитину шкільного віку за грудень 2011 року і січень-червень 2012 року у загальному розмірі 14626,00 грн.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької обл. від 03 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2013 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії УПСЗН щодо відмови у перерахунку та виплаті не виплаченої суми компенсації сім'ям на кожну дитину шкільного віку за січень-червень 2012 року, а також стягнуто з відповідача на користь позивача недоотриману суму компенсації сім'ям на кожну дитину шкільного віку, що має статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи за січень-червень 2012 року, на сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 01.01.2012 року по 30.06.2012 року у розмірі та порядку, визначеному ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, та інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 10ААА №159315.

Позивач є батьком двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мають статус дітей, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідними посвідченнями.

Відповідачем згідно довідки від 31.05.2012 року №3533/27.05 позивачу були виплачені щомісячні компенсаційні виплати на дитину шкільного віку, якій надано статус дитини, що потерпіла від Чорнобильської катастрофи, у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2007 року №649 за період з грудня 2011 року по травень 2012 року по 64,00 грн. на двох дітей щомісяця.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) щомісячна виплата мінімальної заробітної плати сім'ям на кожну дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також дітям шкільного віку, батьки яких стали інвалідами I або II групи чи померли внаслідок Чорнобильської катастрофи, замість виплати, передбаченої п. 6 цієї статті, якщо вказана дитина не перебуває на повному державному забезпеченні.

Частиною 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» встановлено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України і бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Кабінетом Міністрів України у 2012 році не було встановлено порядок та розмір виплат допомоги потерпілим дітям та їх батькам, а тому колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо права позивача на отримання допомоги у розмірі, встановленому ст. 30 вказаного Закону.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, оскільки він підтверджений встановленими обставинами справи і наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Центрально-Міського управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької обл. від 03 жовтня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і: В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман