Справа № 2а-4611/11/1370
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2011-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2011 р. № 2а-4611/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Шинкар Т.І.,

за участю секретаря - Васильків О.С.,

за участю представник позивача ОСОБА_1, представника відповідача Сівак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України у Личаківському районі м.Львова про скасування рішення від 17.10.2006р. №454/04/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій та вимоги від 18.10.2006р. №Ф-41, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Личаківському районі м.Львова (далі-Управління), просить скасувати рішення Управління від 17.10.2006р. №454/04/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків та скасувати вимогу Управління від 18.10.2006р. №Ф-41 про сплату боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що перебуваючи на спрощеній системі оподаткування відповідно до Указу Президента України ?Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва? від 03.07.1998р. №727/98 він згідно ст.2 звільняється від обов'язку нарахування, відрахування та перерахування до державних цільових фондів зборів, пов'язаних з виплатою заробітної плати працівникам, що перебувають з ним у трудових відносинах, а відтак оскаржуване рішення та вимога суперечить вимогам Указу Президента та підлягають до скасування.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав з підстав, викладених у запереченнях та пояснив, що під час перевірки 16-17.10.2006р. було встановлено порушення прав найманих працівників Позивача щодо їх пенсійного забезпечення та донараховано внески на загальнообов'язкове державне персійне страхування на суму 3 464,59 грн. Оскільки за вказані порушення передбачена відповідальність, а відтак Управлінням правомірно прийнято рішення про застосування фінансових санкцій та вимогу. Просив відмовити у задоволенні позову.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України в судовому засіданні 03 червня 2011 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 зареєстрований Виконавчим комітетом Львівської міської ради як підприємець та взято на облік в Управліні. У період що обревізовувався Позивач перебував на спрощеній системі оподаткування - єдиному податку.

Відповідно до ч.І ст. 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09.07.2003р. (надалі - Закон №1058), платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, зокрема, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, тобто найманих працівників здійснюється страхувальниками, тобто роботодавцями (п.6 ч.2 ст.17 Закону №1058).

Статтею 18 Закону №1058 передбачено, що страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство.

Ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлені Законом України ?Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування?, яким разом із Законом №1058 не встановлено такої пільги, як звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування для суб'єктів підприємницької діяльності, котрі обрали спрощену систему страхування.

Страхові внески до солідарної системи нараховуються у відповідності до вимог ст.19 Закону №1058.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб (найманих працівників) здійснюється страхувальниками (роботодавцями) на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (п.2 ст.20 Закону №1058).

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням була проведена позапланова перевірка Позивача щодо правильності обчислення, повноти нарахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.11.2002р. по 17.10.2006р.

Як встановлено в судовому засіданні, за наслідком проведеної позапланової перевірки складено Акт №72 від 17.10.2006р. в якому зазначено, що за період що перевірявся, сума виплат, на яку Позивач як страхувальник не нарахував страхові внески, складає 10 817,80 грн. Це призвело до заниження страхувальником нарахованих внесків (рядок 3 Розрахунку) сумарно на 3 464,59 грн. в тому числі 1062,40 грн. -за 2004 рік, 1353,49 грн. за 2005 рік та 1048,70 грн. -за 2006 рік.

Відповідно до п.4 ч.9 ст.106 Закону №1058 за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду сум своєчасно не обчислених та несплачених страхових внесків накладається штраф в розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховані ці суми.

Управлінням було прийнято рішення №454/04/НОМЕР_1 від 17.10.2006р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійним фондом України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків в якому зазначено, що за фактом виявлених порушень п.1 та 2 ст.19 Закону №1058 донараховано 3 464,59 грн. та на підставі п.4 ч.9 ст.106 Закону №1058 до Позивача застосовано фінансові санкції в розмірі 1 288,89 грн.

У відповідності до п.8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління ПФУ 19.12.2003р. №21-1 (далі-Інструкція) за наслідком проведеної перевірки Управління надіслало вимогу про сплату недоїмки №Ф-41 від 18.10.2006р. на суму 1910,47 грн.

Оскільки Позивач у Розрахунках сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не вказував фактичних витрат на оплату праці, на які нараховуються внески, проте згідно п.1 ст.14 Закону №1058 як фізична особа-суб'єкт підприємницької діяльності, який обрав особливий спосіб оподаткування (єдиний податок) та який використовував у спірний період працю найманих працівників, є страхувальником і відповідно до ст.15 цього закону платником страхових внесків, а відтак Управління за наслідком проведеної перевірки та встановлених фактичних обставин правомірно винесло оскаржувані рішення та вимогу.

Аналізуючи чинне законодавство суд дійшов висновку, що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, іншими законами не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати, обов'язок сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування не зумовлюється статусом платника податку як суб'єкта підприємницької діяльності. Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, що викладена у Постанові від 21.11.2006р. за позовом ДП "Будгідроремонт" НВТзОВ "Кварц" до УПФУ в м.Авдіївці.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши оскаржувані рішення Управління від 17.10.2006р. №454/04/НОМЕР_1 та вимогу від 18.10.2006р. №Ф-41 суд приходить до переконання що вони прийняті з дотриманням вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України та передбачених ст.2 КАС України принципів.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАСУ, судові витрати у формі судового збору, зі сторін спору не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адмінстративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 08.06.2011 року.

Суддя

З оригіналом згідно

Суддя