Справа № 826/1088/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 квітня 2015 року (в порядку письмового провадження) № 826/1088/15

за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Держземагенства у м.Києві
про визнання протиправним та скасування наказу та рішення, зобов'язання вчинити дії
Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Дежземаганества у місті Києві (далі - відповідача) та просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у місті Києві від 03.07.2014 №2/0/13-14 «Про затвердження Інформаційних та Технологічних карток до кожної адміністративної послуги, які надаються Головним управлінням Держземагентства у місті Києві» в частині затвердження інформаційної картки адміністративної послуги «Надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем)»;

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держземагентства у місті Києві оформлене листом від 16.12.2014 №31-26-0.21-7232/2-14 про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 щодо надання йому довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) відносно земельної ділянки, що зазначена на доданих до заяви графічних матеріалах;

3. Зобов'язати Головне управління Держземагентства у місті Києві (ідентифікаційний код 38516867) на підставі поданої заяви видати ОСОБА_1 довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розпо діл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) відносно земельної ділянки, що зазначена на доданих до заяви графічних матеріалах.

4. Зобов'язати Головне управління Держземагентства у місті Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання даного судового рішення.

Відповідач заперечив проти позовних вимог, з підстав, викладених у письмовому запереченні, долученому до матеріалів справи.

На підставі ч.4 ст.122 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держземагентства у місті Києві з листом від 17.11.2014 про надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) відносно земельної ділянки зазначеної на доданих графічних матеріалах

Згідно опису вкладення в у цінний лист позивач на адресу відповідача направив наступні документи:

1. повідомлення;

2. заява про надання відомостей з Державного земельного кадастру (за формою згідно з додатком №42 до Порядку ведення Державного земельного кадастру);

3. копія документів, що посвідчує особу (паспорт на ім'я ОСОБА_1);

4. графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

За наслідком розгляду вказаної заяви, листом №31-26-0.21-7241/2-14 від 16.12.2014 відповідач, посилаючись на інформаційну картку адміністративної послуги, затверджену наказом Головного управління Держземагенства у місті Києві від 03.07.2014 № 2/0/13-14, довів до відома позивача про необхідність надання наступних документів:

- копію паспорта та ідентифікаційного коду заявника;

- копію документа, що підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженої заявником особи);

- копію паспорта та ідентифікаційного номеру (у разі подання заяви уповноваженою особою);

- копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (за наявності) або копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки у власність/користування (у випадку, якщо земельна ділянка передана до 2013 року);

- копію дозволу на розроблення проекту землеустрою;

- графічні матеріали на яких зазначено місце розташування земельної ділянки.

Окрім того, Головним управління Держземагентства у місті Києві запропоновано позивачу звернутися повторно з дорученням до заяви всіх необхідних документів.

Вважаючи таку відповідь необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулась з адміністративним позовом до суду.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досліджуючи питання правомірності щодо не видачі позивачу довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем), суд зазначить наступне.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою включають в себе, серед інших документів, довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

При цьому, положеннями додатку № 3 «Переліку адміністративних послуг, що надаються Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами на безоплатній основі» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 835 від 01.08.2011, передбачено, що надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) віднесено до переліку адміністративних послуг, що надаються Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами на безоплатній основі.

Аналіз вказано свідчить, що довідка за формою 6-зем надається на безоплатній основі.

Приписами Закону України «Про адміністративні послуги» від 06.09.2012 № 5203-VI (далі Закон - № 5203-VI) встановлено, що адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст. 1, ст. 3 вказаного закону надання адміністративних послуг здійснюється відповідно до цього Закону з урахуванням особливостей, визначених законами, які регулюють суспільні відносини у відповідних сферах. Вимоги цього Закону поширюються на надання суб'єктом надання адміністративних послуг витягів та виписок з реєстрів, свідоцтв, довідок, копій, дублікатів документів та інші передбачені законом дії, у результаті яких суб'єкту звернення, а також об'єкту, що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт.

В свою чергу, виключно законами, які регулюють суспільні відносини щодо надання адміністративних послуг, встановлюються перелік та вимоги до документів, необхідних для отримання адміністративної послуги (ч. 1 ст. 5 Закону № 5203-VI).

Положеннями ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону № 5203-VI передбачено що суб'єктом надання адміністративних послуг на кожну адміністративну послугу, яку він надає відповідно до закону, затверджуються інформаційна і технологічна картки, а у разі якщо суб'єктом надання є посадова особа, - органом, якому вона підпорядковується. Інформаційна картка адміністративної послуги містить інформацію про перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, порядок та спосіб їх подання, а у разі потреби - інформацію про умови чи підстави отримання адміністративної послуги.

Відповідно до вищезазначеного, примірну інформаційну картку адміністративної послуги надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) було затверджено Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 29.03.2013 №133 (далі - Наказ №133).

Так, вказаним наказом затверджено примірну інформаційну картку для отримання довідки 6-зем, де зазначено, що єдиним необхідним документом для отримання останньої є заява про надання відомостей з Державного земельного кадастру за визначеною формою.

Аналіз вказаного свідчить, що виключно законом та інформаційною карткою затвердженої на виконання останнього встановлюється перелік до документів необхідних для отримання адміністративної послуги, порядок та спосіб їх подання, у тому числі довідки 6-зем. Таким чином, на думку суду, перелік документів встановлених у інформаційні картці не може бути ширшим ніж встановлено в законі, оскільки підставою для його розширення може слугувати лише закон.

В той же час, наказом Головного управління Держземагентства у м. Києві від 03.07.2014 № 2/0-13-14. (що діяв на час виникнення спірних правовідносин) (пункт 7) було визначено, що підставою для одержання адміністративної послуги є заява про надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) з додатками.

Пунктом 7 картки передбачено вичерпний перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги для фізичних осіб:

- копія паспорта та ідентифікаційного коду заявника;

- копія документа, що підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженої заявником особи);

- копія паспорта та ідентифікаційного коду (у разі подання заяви уповноваженою особою);

- копія документа, що посвідчує право на земельну ділянку (за наявністю) або копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки у власність/ користування (у випадку якщо земельна ділянка передана до 2013 року);

- копія дозволу на розроблення проекту землеустрою;

- графічні матеріали на яких зазначено місце розташування земельної

ділянки.

Приймаючи до уваги те, що Наказом №133 встановлено подання лише заяви визначеної форми для отримання відповідної адміністративної послуги, у той час коли, оскаржуваним наказом визначено ширший спектр документів для отримання останньої, суд дійшов до висновку про визнання протиправним наказу Головного управління Держземагентства у місті Києві від 03.07.2014 №2/0/13-14. Вказане обумовлено тим, що підстави для розширення переліку документів та вимоги до форми звернення у чинному законодавстві відсутні. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Наказ №133 не зареєстровано в Міністерстві юстиції України, що визначає останній, як локальний акт дія якого поширюється виключно на місцях (органах земельних ресурсів) та затверджує лише типові картки. Вказане, на думку суду, є складовою внутрішнього діловодства (документообігу) суб'єкта владних повноважень. Таким чином судом вбачається, що Головне управління Держземагентства у місті Києві при прийняті оскаржуваного рішення діяло не у порядок та спосіб визначений законом.

Позовні вимоги щодо скасування Наказу від 03.07.2014 №2/0/13-14 в частині затвердження інформаційної картки адміністративної послуги «Надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем)» задоволенню не підлягає, оскільки спірний наказ втратив чинність на підставі Наказу Головного управління Держземагенства у місті Києві від 19.12.2014 №30/0/13-14, а, відтак, є таким, що не порушує охоронюваних законом прав позивача.

В той же час, вирішуючи позовні вимоги відносно визнання протиправним та скасування рішення відповідача, що оформлене листом від 16.12.2014 №31-26-0.21-7232/2-14 про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 щодо надання йому довідки за формою, суд відмовляє, оскільки лист відповідь на заяву позивача по своїй суті не є рішенням, а тому не порушує права та інтереси позивача. Суд відзначить, що відповідачем допущено бездіяльність в частині не розгляду заяви позивача по суті (не надано відмови у видачі або здійснена видача довідки). Таким чином, суд дійшов до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог у відповідності до статті 11 КАСУ шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Дежземагенства у місті Києві щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.11.2014 по суті.

Щодо позовних вимог відносно зобов'язання відповідача видати на підставі поданої заяви позивача довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розпо діл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) відносно земельної ділянки, що зазначена на доданих до заяви графічних матеріалах слід зазначити таке.

Позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки, суд приймає до уваги наявність бездіяльності Головного управління Дежземагенства у місті Києві щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.11.2014 по суті. За таких обставин, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог в цій частині шляхом зобов'язання Головного управління Дежземагенства у місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.11.2014 та прийняти рішення по суті поданої заяви.

Вирішуючи клопотання позивача щодо подачі звіту про виконання судового рішення суд зазначить наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу зазначеного судом вбачається, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання постанови суду є правом суду, оскільки вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд може встановити строк для зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання постанови суду з власної ініціативи, а тому, враховуючи обставини справи, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в силу положень частини 2 статті 71 КАС України не спростував покликання позивача і не довів суду відповідність оскаржуваного рішення вимогам ч.3. ст. 2 КАС України.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі частково довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги в цілому.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Інші доводи і заперечення сторін не спростовують встановленого вище судом.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163, 181 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним наказ Головного управління Держземагенства у м. Києві від 03.07.2014 №2/0/13-14.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держземагенства у м. Києві щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.11.2014 по суті.

Зобов'язати Головне управління Дежземагенства у місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.11.2014 та прийняти рішення по суті поданої заяви.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк