Справа № 826/12005/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про скасування акту перевірки, припису, протоколу та постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, просила, з урахуванням збільшених позовних вимог, скасувати Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 18 липня 2014 року, припис №С-1807/1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 18 липня 2014 року, протокол про адміністративне правопорушення №1-Л-А-1807/344, постанову по справі про адміністративне правопорушення №А-0108/1 від 01 серпня 2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити. При цьому, апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства ОСОБА_3 на об'єкті: будівництво індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 18 липня 2014 року.

Перевіркою встановлено, що на земельній ділянці, за адресою с. Стайки, Кагарлицького району, Київської області, яка належить ОСОБА_3, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, проводиться будівництво житлового будинку. Виконано будівельні роботи з будівництва індивідуального будинку з керамічної цегли на рівні другого поверху. ОСОБА_3 розпочала, будівництво відповідно до поданого та зареєстрованого у встановленому порядку повідомлення про початок виконання будівельних робіт у Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області за № КС 08. Будівництво проводиться з відхиленням від будівельного паспорту (змінено відстань розміщення житлового будинку від червоної лінії) виданого та погодженого начальником відділу містобудування та архітектури Кагарлицької РДА Андрущенком О.В. Інспекцією винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 12 грудня 2013 року №А-1212/40 та вручено припис від 15 жовтня 2013 року №С-1510/11 з вимогою усунути допущені правопорушення в термін до 31 березня 2014 року.

Крім цього, перевіркою встановлено, що вимоги припису Інспекції від 15 жовтня 2013 року №С-1510/11 ОСОБА_3 не виконані, чим порушено вимоги ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.14 Постанови Кабінету міністрів України від 23 травня 2011 року №533.

На підставі Акту перевірки, відповідачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 18 липня 2014 року №С-1807/1 відносно ОСОБА_3 з вимогою привести будівництво до попереднього стану, відповідно до ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, на підставі ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 254, 255, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складено протокол від 18 липня 2014 року №1-Л-А-1807/344 відносно ОСОБА_3, в якому встановлено правопорушення виявлені під час перевірки та повідомлено позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 12 год. 00 хв. 01 серпня 2014 року.

За результатами розгляду Акту від 01 серпня 2014 року, припису від 18 липня 2014 року та протоколу у справі про адміністративне правопорушення від 18 липня 2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення від 01 серпня 2014 року № А-0108/1, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у розмірі 5 100 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з актом перевірки, приписом про усунення вимог законодавства, протоколом про адміністративне правопорушення та з постановою про накладення адміністративного стягнення, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року № 687-XIV, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Статтею 10 вищевказаного Закону передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Відповідно ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Замовником робіт із знесення зазначеного об'єкта є орган державного архітектурно-будівельного контролю, за позовом якого прийнято відповідне рішення суду.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Згідно п. 5 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до п. 7 Порядку № 553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням чи письмової заяви про проведення перевірки щодо дотримання суб'єктом господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій; перевірка виконання суб'єктом господарювання вимог інспекції щодо усунення порушень ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідної інспекції чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Пунктом 9 Порядку № 553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Згідно п. 13 Порядку № 553, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб інспекції дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб інспекції службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним інспекцією; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки.

В силу п. 17 Постанови № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ст. 18 Порядку № 553, акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_3 на об'єкті: будівництво індивідуального житлового будинку, господарської будівлі та споруд по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.с. 13-14).

Перевіркою встановлено проведення будівництва на зазначеному об'єкті з відхиленням від будівельного паспорту (змінено відстань розміщення житлового будинку від червоної лінії) виданого та погодженого начальником відділу містобудування та архітектури Кагарлицької РДА Андрущенком О.В.

Судом також встановлено, що 15 жовтня 2013 року відповідачем складено припис № С-1510/11 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким позивача зобов'язано усунути виявлені порушення (а.с. 15-16).

Матеріали справи свідчать, що з метою виконання припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 15 жовтня 2013 року № С-1510/11, позивач неодноразово зверталась до Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області із заявами про внесення змін до будівельного паспорта забудови земельної ділянки, з урахуванням будівельно-технічної документації, а саме: 04 березня 2014 року за вх. К-78, 11 березня 2014 року за вх. К-86, 18 березня 2014 року за вх.18 та 26 березня 2014 року за вх.8 (а.с. 27-30).

Згідно листа Відділу містобудування та архітектури Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області від 26 березня 2014 року № 14-18/72, відділ не може внести змін до відповідних документів, оскільки справа позивача перебуває в судовому провадженні (а.с. 31).

При цьому, як вбачається з висновку експертів за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 30 січня 2015 року № 8924/14-43/1004/15-41, у провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває цивільна справи № 368/1465/13-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зобов'язання вчинити дії із зустрічним позовом ОСОБА_3

Крім того, ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 18 листопада 2013 року у справі № 368/1465/13-ц, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 березня 2014 року, заяву про забезпечення позову задоволено та заборонено ОСОБА_3 здійснювати будівництво нового житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 до ухвалення судом рішення по справі.

Листом від 27 березня 2014 року, що адресований Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, ОСОБА_3 повідомила відповідача про неможливість виконання припису від 15 жовтня 2013 року № С-1510/11 та надала копію відповіді Відділу містобудування та архітектури Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області від 26 березня 2014 року № 14-18/72 (а.с. 32).

Відповідно до відмітки в рекомендованому поштовому відправленні, вищевказаний лист отриманий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 31 березня 2014 року (а.с. 33).

Таким чином, матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_3 було вжито всіх можливих заходів щодо усунення порушень, зазначених у приписі від 15 жовтня 2013 року № С-1510/11 та повідомлено відповідача про неможливість виконання вимог припису, з незалежних від позивача причин.

Крім того, в Акті перевірки від 18 липня 2014 року зазначено, що перевірку проведено у присутності ОСОБА_3 При цьому, в Акті міститься відмітка про те, що позивач - ОСОБА_3 відмовилась від підпису та зазначено, що примірник Акта позивачу надіслано поштою (а.с. 10 зв.).

Разом з тим, згідно пояснень апелянта, їй не було відомо про дату, час та місце проведення перевірки, а також зазначила, що вона не була присутньою під час проведення перевірки.

На підтвердження вищезазначених обставин, позивачем надано копію табелю робочого часу місця працевлаштування позивача - МЖПЦ «Ла Страда - України», з якого вбачається, що 18 липня 2014 року (день складення Акту перевірки) ОСОБА_3 перебувала на робочому місці, згідно графіку - з 10:00 год. по 18:00 год.

Як було зазначено вище, пунктом 9 Порядку № 553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

При цьому, частиною 2 даного пункту передбачено право Інспекції здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ лише у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт.

При цьому, зі змісту Акту перевірки від 18 липня 2014 року чітко вбачається суб'єкт містобудування - ОСОБА_3

Враховуючи встановлені по справі обставини, колегія суддів дійшла висновку, що припис відповідача №С-1807/1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 18 липня 2014 року складений з порушенням Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю № 553.

Так, згідно п. 14 Порядку № 553, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що, вимагаючи привести будівництво до попереднього стану, відповідно до ст.38 Закону країни «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідач діяв на підставі Закону, а тому, на думку суду, відсутні правові підстави для скасування припису від 18 липня 2014 року.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком, оскільки матеріали справи підтверджують, що позивачем було вжито всіх можливих заходів щодо виконання вимог інспекції та усунення порушень, зазначених у приписі від 15 жовтня 2013 року № С-1510/11.

При цьому, відповідач був повідомлений про неможливість виконання ОСОБА_3 вимог припису, з незалежних від позивача причин.

Матеріали справи свідчать, що за наслідками розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області встановлено порушення позивачем ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 14 Постанови Кабінету міністрів України від 23 травня 2011 року №533 та визнано ОСОБА_3 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУаП та постановою від 01 серпня 2014 року №А-0108/1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн.00 коп.

Так, відповідно до ст. 21 КАС України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою. Якщо справа щодо пов'язаних вимог територіально підсудна різним місцевим адміністративним судам, то її розглядає один з цих судів за вибором позивача. Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

З огляду на те, що колегія суддів дійшла висновку про неможливість виконання позивачем вимог припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 15 жовтня 2013 року № С-1510/11 та неправомірність прийняття припису відповідача від 18 липня 2014 року №С-1807/1, застосування до позивача адміністративного стягнення, згідно оскаржуваної постанови, є необґрунтованим.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області №С-1807/1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 18 липня 2014 року та постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області по справі про адміністративне правопорушення №А-0108/1 від 01 серпня 2014 року прийняті відповідачем без урахування всіх об'єктивних обставин, які мали значення для їх прийняття, а тому підлягають скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 18 липня 2014 року винесеного Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області та протоколу №1-Л-А-1807/344 про адміністративне правопорушення, оскільки вони не породжують для позивача процесуальних прав та обов'язків, а є лише результатами виконання посадовими особами Інспекції своїх функцій.

З приводу вимог апеляційної скарги про стягнення на користь ОСОБА_3 суму сплаченого штрафу у розмірі 5100 грн. 00 коп., колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно ч. 4 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Аналізуючи обставини справи та норми законодавства, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нового рішення про задоволення позову частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі, спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області №С-1807/1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 18 липня 2014 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області по справі про адміністративне правопорушення №А-0108/1 від 01 серпня 2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст постанови виготовлено 31.03.2015 року.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.