Справа № 804/2155/15
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2015 р. Справа № 804/2155/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Неклеса О.М.
при секретарі судового засідання Колесник І.О.,
представника позивача Кузьменко Ю.М.,
представника відповідача Смольнякової А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.І. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови, визнання недійсним та скасування рішення, -
Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.І. Дзержинського» (далі - ПАТ «ДМКД», позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (далі - Дніпропетровська митниця, відповідач), в якому, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 04.08.2014 р. № 110010000/2014/600156/1.
В обґрунтування позову зазначено, що рішенням відповідача від 04.08.2014 р. №110010000/2014/600156/1 відмовлено позивачу у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю та скориговано митну вартість до рівня митної вартості ідентичного товару. Представник позивача зазначав, що дотримуючись приписів ст. 53 Митного кодексу України (далі - МК України), позивачем до митного органу були надані всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, відповідач не визнав заявлену позивачем митну вартість товару з урахуванням наданих підтверджуючих документів, 04.08.2014 р. Дніпропетровської митницею було скориговано митну вартість товару та прийняті оскаржувані рішення та картка відмови. Митну вартість визначено на раніше заявленій та прийнятій митним органом ВМД. Позивач вважає, що вказане рішення є протиправним, оскільки прийняте суб'єктом владних повноважень всупереч вимогам чинного законодавства України, з суттєвим порушенням порядку здійснення контролю за митною вартістю товарів і перевищенням повноважень. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідачем 18.02.2015 р. подано письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких, з урахуванням додаткових пояснень, зазначено, за результатами контролю наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, посадовими особами митного органу встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять суттєві розбіжності, у зв'язку з чим відповідачем прийнято оскаржуване рішення та картка відмови. Позивачем не підтверджено заявлені відомості про митну вартість товарів, не надано всіх додатково запитаних відповідачем документів, які б обґрунтовано доводили вартісні показники товару, що імпортується. У зв'язку з викладеним, на думку представника відповідача, при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів від 04.08.2014 р. № 110010000/2014/600156/1 відповідач діяв у межах та у спосіб встановленими Конституцією та законами України, рішення прийняте відповідно до норм чинного законодавства. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала заперечення проти адміністративного позову, в задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі.
Дослідивши письмові докази по справі та заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ПАТ «ДМКД» 04.08.2014 р. звернулось до Дніпропетровської митниці для здійснення митного оформлення товару в режимі «імпорт» шляхом подання митної декларації № 110010000/2014/021307 на товар «вогнетривка суміш неорганічних речовин алюмосилікатного типу вогнетривів у вигляді порошку та дрібних камінців: вогнетривкий бетон марки CRINTRION 80РЕ, з вмістом Аl203 - 80,6%; Si02 - 12,7%; ТiO2 - 2,7%; СаО - 1,9%; Fe2O3 - 0,9; MgO - 0,2%» (далі - товар).
Відповідно п. 4.1. контракту від 28.01.2014 р. № 14-0156-12 покупець перераховує 50% вартості кожної замовленої партії товару шляхом здійснення авансового платежу згідно відповідного рахунку протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу такого рахунку від продавця, другі 50 % покупець перераховує протягом 20 банківських днів з дати постачання такої партії товару. Зазначене також викладене у рахунку від 30.07.2014 р. № 131405487.
Пункт 3.7 контракту визначає, що з товаром, який відвантажується, відправляється наступний пакет документів: рахунок - оригінал, три екземпляри, копія експортної декларації, залізнична накладна або автотранспортна накладна (CMR) - оригінал, пакувальний аркуш із зазначенням матеріалу упаковки та її ваги (брутто, нетто), оригінал, три екземпляри, сертифікат якості виробника, оригінал, сертифікат походження, виданий ТПП країни-виробника - оригінал, фіто санітарний сертифікат на тару.
Судом встановлено та зазначено представником Дніпропетровської митниці, що за результатами проведеного контролю із застосуванням системи управління ризиками Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками відповідно до ст. 337 МК України в автоматизованому порядку за митною декларацією № 110010000/2014/600156/1 від 04.08.2014 р. було виявлено ризик щодо можливого заниження митної вартості та сформовано повідомлення щодо необхідності здійснення перевірки правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.
Посадовою особою Дніпропетровської митниці відповідно до п. 4.1 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В результаті такого контролю встановлено, що подані товаросупроводжуючі документи містять розбіжності, а саме: відповідно п. 4.1. зовнішньоекономічного контракту від 28.01.2014 р. № 14-0156-12 покупець перераховує 50% вартості кожної замовленої партії товару шляхом здійснення авансового платежу згідно відповідного рахунку протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу такого рахунку від продавця, другі 50% покупець перераховує протягом 20 банківських днів з дати постачання такої партії товару. Зазначене також викладене у відомостях рахунку від 30.07.2014 № 131405487. Але декларантом ПАТ «ДМКД» надано копію Листа виробника від 30.07.2014 б/н щодо зміни умов оплати, що суперечить вимогам п.12.2 зовнішньоекономічного контракту.
Документи щодо проведення розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 28.01.2014 р. № 14-0156-12, незважаючи на вимоги п. 4, 5 ч. 2 ст. 53 МК України та відповідно до положень зазначеного контракту не надано, що унеможливило перевірку числового значення заявленої митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Позивач стверджував, що лист від 30.07.2014 р. б/н щодо зміни умов оплати жодним чином не суперечить умовам контракту, оскільки пунктом 11.1 контракту передбачена можливість листування. Крім того, ПАТ «ДМКД» посилається на норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), які регулюють загальні питання укладення договорів (зокрема ст.ст. 627, 628, 632, 205 ЦК України), обґрунтовуючи це тим, що згідно п. 10.3 Контракту правом, що регулює даний Контракт, є матеріальне право України.
Однак при цьому поза увагою позивача залишилися приписи статі 651 ЦК України, в якій зазначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом
Крім того, статтею 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
З вказаними нормами законодавства цілком узгоджується пункт 12.2 Контракту: «всі Додатки (Специфікації) та/або Доповнення до даного контракту дійсні, якщо тільки виконані в письмовій формі та підписані двома Сторонами». Лист від 30.07.2014 р. б/н, підписаний лише робітником продавця (координатором по продажу), а не комерційним директором (яким підписаний Контракт), ніяким чином не може змінювати умови Контракту.
Відповідно до ст. 53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості використовується прайс-лист виробника товару від 30.09.2013 р. б/н, що містить відомості щодо ціни товару без урахування транспортування та без визначення умов постачання. Дата зазначеного документу не кореспондується із специфікацією від 28.01.2014 р. № 1 до контракту.
Крім того, зазначеним прайс-листом виробник пропонує для продажу товари лише одному покупцеві, що унеможливлює визначення дійсної вартості ввезеного товару.
Надана до митного оформлення Комерційна пропозиція від 06.05.2014 р. № 14/05/06 містить умови постачання та вартість вищу, ніж визначена прайс-листом та за датою також не кореспондується ні з прайс-листом, ні зі специфікацією від 28.01.2014 р. № 1 до зовнішньоекономічного контракту.
Отже, у митного органу були обґрунтовані підстави вважати, шо зазначена різниця між вартістю прайс-листа та вартістю комерційної пропозиції є транспортною складовою вартості імпортованого товару.
За відомостями міжнародної транспортної накладної СМR від 30.07.2014 р. № 161840 перевізником імпортованого товару є ПП ОСОБА_4, м. Львів, але відсутні відомості щодо відносин продавця, покупця та зазначеного транспортувально-експедиційного підприємства.
Документи, визначені п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів до кордону України декларантом ПАТ «ДМКД» не надано.
За умовами контракту від 28.01.2014 р. № 14-0156-12 визначено умови постачання DАР-Дніпродзержинськ, які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення.
Відповідно до заяви ПАТ «ДМКД», що викладена у листі від 04.08.2014 р. № 062Д/1158, підтвердження транспортної складової територією України неможливе. Контрактна вартість товару заявлена декларантом як митна вартість, тому з урахування умов постачання, відповідно до ч.10, 11 ст. 58 МК України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом.
Митним органом сформоване електронне повідомлення-вимогу про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів, за умови яких може бути визначено митну вартість товару, а саме: виписку з бухгалтерської документації, ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, каталоги, специфікації, прейскуранти, транспортні документи, страхові документи, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, переклад копії митної декларації країни відправлення, тощо. Але ПАТ «ДМКД» відмовилось надавати будь-які інші документи щодо підтвердження митної вартості товарів.
У зв'язку з виявленою невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості посадовою особою відповідача прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2014/600156/1 від 04.08.2014 р., в якому зазначено про неподання позивачем до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості у відповідності до вимог ч. 2-4 ст. 53 МК України.
Приймаючи оскаржуване рішення та картку відмови, митний орган виходив з того, що рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 924, 5 Євро/т, а рівень митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, оформлених за ВМД №110010000/2013/023110 від 18.12.2013 р., від 23.12.2013 р. № 110010000/2013/023136, що розрахована декларантом та визнана митним органом згідно основного метода за ціною угоди, становить 1, 5133 Євро/кг.
Митним органом запропоновано декларанту оцінювану партію товару випустити у вільний обіг на підставі ч. 7 ст. 55 МК України за митною вартістю, визначеною декларантом та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом відповідно до прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2014/600156/1 від 04.08.2014р.
07.10.2014 р. ПАТ «ДМК» звернулось до митного органу із листом № 062Д/1853, яким надано додаткові документи: висновок ТПП від 19.08.2014 р., заявку на транспорт від 30.07.2014 з перекладом, рахунок-фактури від 08.08.2014, експортну декларацію з перекладом від 30.07.2014 р.
За результатами розгляду додаткових документів відповідачем встановлено, що виявлені розбіжності позивачем так і не було усунено. Враховуючи невідповідність відомостей у наданих документах, виявлених під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та за результатами розгляду додатково наданих підприємством документів, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, Дніпропетровською митницею листом від 13.10.2014 р. № 6456/04-50-52 повідомлено позивача про відсутність підстав для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості.
Таким чином, судом з'ясовано, що фактичною підставою винесеного рішення є розбіжності у документах наданих до митного органу, які унеможливлюють обчислення митної вартості.
Правомірність прийняття митним органом оскаржуваного рішення та картки відмови є предметом розгляду в даній адміністративній справі.
Згідно положень ч. 2 статті 52 МК України, декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
У відповідності до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 ст. 335 МК України передбачено, що разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: 1) документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; 3) транспортні (перевізні) документи; 4) комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; 5) у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; 6) документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв'язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); 7) у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; 8) у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; 9) у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; 10) у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; 11) у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.
У відповідності до положень п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України, митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Згідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право:
1. упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2. письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України, додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3. здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4. проводити в порядку, визначеному ст. ст. 345 - 354 МК України, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5. звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6. застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Положеннями ст. 337 МК України встановлено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до ст. 33 МК України, інформаційні ресурси органів доходів і зборів - це сукупність електронної інформації, що включає електронні дані, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах органів доходів і зборів.
Наказом Державної митної служби України від 13 липня 2012 р. № 362 затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
Пунктом 2.3 Методичних рекомендацій визначено, що якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 МК України, посадова особа митного органу у графі «Для відміток митного органу» ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки (пункт 2.3. наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»).
При електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 Кодексу для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.
Суд погоджується з доводами відповідача про наявність розбіжностей у поданих позивачем до Дніпропетровської митниці документах на підтвердження митної вартості товару за митними деклараціями, у зв'язку з чим у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості товару. Отже, у митного органу були підстави для витребування у позивача додаткових документів.
Як вже було встановлено судом та підтверджено сторонами, позивачем листом від 07.10.2014 р. до Дніпропетровської митниці додатково надано документи для підтвердження заявленої митної вартості.
Дніпропетровською митницею розглянуто надані позивачем документи та встановлено, що виявлені відповідачем раніше розбіжності підприємством не усунуто.
Суд погоджується з такою позицією органу доходів і зборів з огляду на наступне.
За наявною у митного органу інформацією, наданою ПАТ «ДМКД» листами від 17.07.2014 р. №№ 062Д/1052, 062Д/1053, 062Д/1055, 062Д/1056; від 31.07.2014 р. № 062Д/1146 (вх. Дніпропетровської митниці від 17.07.2014 р., №№ 8849/3-15, 8850/3-15, 8852/3-15, 8853/3-15, 31.07.2014 р. № 9521/3-15) за ідентичними поставками товару сума експедиторських послуг до кордону ЄС складає 400,00 EUR.
За відомостями пакувального листа від 30.07.2014 р. № 151405324 вага брутто/нетто імпортованого товару складає 20 400/20 000 кг. Таким чином, експедиторські послуги, прораховані відповідачем згідно з вагою товару відповідно до пакувального листа від Скавіна до кордону ЄС, складають 0, 0196 EUR/кг.
Відповідачем доведено, що вартість товару на кордоні ЄС розрахована з урахуванням наявної у митного органу інформації, менша, ніж зазначена у гр. 46 декларацій країни відправлення 30.07.2014 р. № 14РL351010Е0054640.
З метою, співставлення отриманої інформації з наявною у митного органу використано інформацію офіційно надісланого до митного органу листа Посольства України в Республіці Польща від 19.09.2012 р. № 6137/16-250-2193 щодо тарифів на транспортування вантажів, тариф на перевезення товарів через Польщу автомобільним транспортом (тент 86 м3), відповідно до якого вартість транспортування в напрямку Польща-Львівська, складає 120-190 Євро/100 км.
Розрахувавши середню вартість перевезення на рівні 155 євро/100 км, можна визначити транспортну складову митної вартості імпортованого товару: до кордону ЄС - 452, 60 Євро; територією України - 1581, 00 Євро. Вартість транспортування за маршрутом складає за розрахунком 0, 1017 Євро/кг.
Отже, за розрахунками відповідно до вагових показників та за відстанню перевезення вартість транспортної складової дорівнює від 2033, 6 Євро до 2074, 68 Євро.
У зв'язку з чим у митного органу виникли обґрунтовані підстави для сумніву у повноті врахування транспортної складової у заявленій декларантом митній вартості товару.
За відомостями комерційної пропозиції від 30.09.2013 р. № 13/09/30 наданої при митному оформленні у вартість товару включено стандартну експортну упаковку Vesuvius. Відповідно до п. 2.4 Контракту вартість пакування та маркування включені до вартості товару.
Судом встановлено, що відомостей щодо врахування у митній вартості зазначеної позивачем до митного органу не надавалось.
У зв'язку з наведеним вище, унеможливлена перевірка числового значення заявленої митної вартості та її складових чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.
Враховуючи вищезазначені розбіжності та невідповідності згідно із ч. 3 ст. 53 МК України, якщо документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантові методу визначення митної вартості декларанта, або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язано протягом 10 календарних днів, надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; відповідно ст. 254 МК України переклад копії митної декларації країни відправлення.
Частиною 6 ст. 53 МК України передбачено, що декларант, або уповноважена ним особа, за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 МК України проведено консультації з декларантом ПАТ «ДМКД» з приводу надання відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме - транспортної складової.
Судом встановлено та сторонами підтверджено, що декларант ПАТ «ДМКД» відмовився надавати інші будь-які документи щодо підтвердження митної вартості, також це підтверджується записом у ДМВ-1 «Додаткові документи на даний час надати не має можливості. Відповідно п. 8 ст. 55 МК України такі документи будуть надані в установлений законом термін». Цей запис засвідчений власним підписом декларанта позивача.
Оскільки надані декларантом ПАТ «ДМКД» документи не відповідали положенням ч.ч. 2, 8 ст. 52 МК України, ч. 10 ст. 58 МК України та не містили відомостей, що підтверджені документально, визначені кількісно і достовірні для підтвердження числових значень митної вартості товару, відповідно до п. 5 ст. 55 МК України під час проведення консультацій здійснено обмін наявної у митного органу та декларанта інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Також згідно ч. 3 ст. 337 МК України проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних. Відповідно до ст. 33 МК України органи доходів і зборів використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
За результатами співставлення заявленого рівня митної вартості з наявною у органу доходів та зборів інформацією про рівень цін на такі товари, проведеного відповідно до положень ст. 337 МК України та з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів та зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМСУ від 13.07.2012 № 362 встановлено, що за даними МД (ІМ40) від 27.03.2014 р. № 112030000/2014/5376, від 25.04.2014 р. № 700020000/2014/2815, від 26.06.2014 р. № 700020000/2014/4221, від 28.07.2014 р. № 700020000/2014/4886 оформлено ідентичні товари, враховуючи виробника, країну виробництва, фізичні характеристики та хімічні властивості та МД (ІМ40) від 06.05.2014 р. № 110080000/2014/110447, за якою оформлено подібні (аналогічні) товари, враховуючи країну виробництва, фізичні характеристики та хімічні властивості, сферу призначення.
Окрім того, за даними МД (1M40Y від 18.12.2013 р. і № 110010000/2013/023110 від 23.12.2013 р. №110010000/2013/023136 ІІАТ «ДМКД» ввезений такий самий товар, такого ж виробника. Виявлені розбіжності: рівень заявленої декларантом митної вартості вогнетривкого бетону CRITERION 80РЕ - 0.9245 EUR /кг - нижчий, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за МД -1, 5133 EUR/кг.
В даних МД митна вартість товару була визначена на підставі рішення про коригування митної вартості від 01.04.2013 р. № 110010000/2013/600175/1, яке позивачем не оскаржувалось і є чинним.
Згідно ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Таким чином, митна вартість зазначеного імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований.
Згідно ч. 3 ст. 58 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України.
Відповідно ч. 3 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Частиною 4 ст. 57 МК України передбачено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України.
Консультацію щодо застосування методів визначення митної вартості обмін наявною інформацією стосовно митної вартості імпортованого товару за умови додержання вимог щодо її конфіденційності з декларантом проведено.
Для проведення коригування митної вартості імпортованого товару у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів (ст. 59 МК України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Наявну інформацію щодо вартості аналогічних (подібних) товарів (ст. 60 МК України, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), застосувати, враховуючи положення п. 2 ст. 61 МК України, було неможливо, оскільки наявне митне оформлення таких самих товарів виготовлених тією ж особою - виробником, за тим самим контрактом.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст. 62, ст. 63 МК України) було неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.
Положеннями ч. 1 ст. 64 МК України визначено, що у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
У зв'язку з наведеним, відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України та п. 2.6 розділу II Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 599 відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості.
Застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-r - резервний метод (ст. 64 МК України). Визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості з урахуванням застережень п.п. 2, 6 ч. 3 ст. 64 МК України, за якими ввезений ідентичний товар (враховуючи хімічний склад, марку, виробника, сферу застосування, час ввезення, розмір партії) МД (ІМ40) від 18.12.2013 р. № 110010000/2013/023110, від 23.12.2013 р. № 110010000/2013/023136 - на рівні 1, 5133 EUR/кг.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 55 МК України, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених ч.6 ст. 307 МК України. Позивач скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД від 04.08.2014 р. № 110010000/2014/021313.
Згідно ч. 8, 9 ст. 55 МК України позивач листом від 07.10.2014 р. № 062Д/1853 звернувся до Дніпропетровської митниці з проханням розглянути питання щодо відкликання спірного рішення про коригування митної вартості від 04.08.2014 р. № 110010000/2014/600156/1 у зв'язку з наданням додаткових документів, а саме: експертного висновку Дніпропетровської ТПП від 19.08.2014 р. № ГО-3678, заявки на транспорт від 30.07.2014 р. № SR-TRE-991450739 з перекладом; рахунку-фактури від 08.08.2014 р. № 105/UA/2014 про вартість перевезення товару з перекладом; переклад експортної декларації № 14PL351010Е0054640 від 30.07.2014 р.
Інші документи за сформованим у графі 33 ДМВ-1 переліком до органу доходів і зборів надано не було.
За результатами опрацювання наданих позивачем документів митним органом встановлено наступне.
Наданий декларантом у підтвердження митної вартості переклад копії митної декларації країни відправлення № 14PL351010E0054640 від 30.07.2014 р. у гр. 46 містить відомості щодо статистичної вартості (що враховує витрати на транспортування та страхування, які відносяться до частини шляху, який при експорті товарів проходив по території країни експортера, тобто - Польщі) імпортованого товару на кордоні ЄС (Польща - Україна). Відомості про умови поставки товару не зазначені.
Таким чином, відповідачем розрахована за даними експортних декларацій та наданих рахунків вартість товару на заявлених умовах поставки DAP Дніпродзержинськ складає відповідно 18 527, 17 євро, тоді як заявлена декларантом митна вартість товару на рівні 18 490 євро.
Судом встановлено, що за результатами проведення обчислення у відповідності до положень статей 52 та 54 МК України, митним органом правомірно виявлено невідповідність заявленої декларантом митної вартості відомостям декларації країни експорту та документам щодо вартості перевезення.
Крім того, наданий рахунок-фактура від 08.08.2014 р. № 105/UA/2014, що використаний для проведення обчислення, містить відомості лише про вартість послуг з експедиційного обслуговування до кордону ЄС та після (до м. Дніпродзержинськ) та не містить відомості про витрати на фактичне перевезення вантажу, що є складовою митної вартості товару, та не враховано при проведенні обчислення.
Листом підприємства ПАТ «ДМКД» від 07.10.2014 р. № 062Д/1853 до митниці надано копії документів та переклади до них, що не засвідчені відповідно до вищезазначених положень законодавства. Наданою копією висновку експерта Дніпропетровської ТПП від 19.08.2014 р. № ГО-3678 визначено, що ринкова вартість товару «вогнетривкий бетон марки CRITERION 80 РЕ», отриманого за зовнішньоекономічним контрактом від 28.01.2014 р. № 14-0156-12, специфікацією від 28.01.2014 р. № 1, інвойсом від 30.07.2014 р. № 131405487 на умовах поставки DAP-м. Дніпродзержинськ складає 924, 50 євро/мт. Зазначений висновок експерта ТПП ґрунтується на інформації Інтернет - сайтів www.ibhs.co.uk/, www.firebricks.in/, www.vii.avceramics.соm/, www.pulscen.ru/, www.vesuvius.com/, www.ru.all.biz/, www.zauba.com/, www.tradekev.com/.
З урахуванням положень ч. 5 ст. 54 МК України, відповідачем проведено перевірку інформації використаних джерел з метою упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.
За результатами моніторингу веб-сторінок мережі Інтернет виявлено, що Інтернет-сторінки використаних експертом ресурсів містять інформацію стосовно вартості вогнетривких бетонів та вогнетривких виробів, що вироблені підприємствами Російської Федерації, Німеччини, індійських та китайських виробників вогнетривких бетонів, що не відповідає регіону та країні виготовлення (Польща) партії товару, що оцінюється.
Також, Інтернет-сайт виробника імпортованого товару www.vesuvius.com/ не містить інформації щодо вартості товару.
Крім того, наданим висновком експерта Дніпропетровської ТПП від 19.08.2014 р. № ГО-3678 не враховано відомості документів щодо вартості транспортування та копії митної декларації країни відправлення.
Як вже зазначалося вище, умовами Контракту передбачена сплата авансового платежу за поставлену партію товару у розмірі 50% вартості цієї партії, а після поставки товару покупець сплачує ще 50% вартості партії товару. На момент подання листа від 07.10.2014 р. № 062Д/1853 оплата за поставлений товар повинна бути здійснена. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої статті 53 МК України, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
Всупереч зазначених положень законодавства, листами ПАТ «ДМКД» банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, для підтвердження заявленої митної вартості до митниці не надіслано.
Суд погоджується з висновками відповідача про те, що надані під час дії гарантійних зобов'язань додаткові документи не можуть бути використані в якості таких, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.
Враховуючи результати перевірки, невідповідності відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та під час розгляду додаткових документів, не підтвердження заявленого рівня митної вартості шляхом проведення обчислення на підставі наданих до митного органу документів, не надання підтвердження оплати за поставлений товар, суд вважає, що у митниці були відсутні правові підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості від 04.08.2014 р. № 110010000/2014/600156/1. Про прийняте рішення позивач був повідомлений листом від 13.10.2014 р. № 6456/04-50-52 «Про результати розгляду додаткових документів».
Суд вважає, що відповідачем надано достатньо доказів того, що подані ПАТ «ДМКД» основні та додаткові документи не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни та наведено докази заявлення неповних та/або недостовірних відомостей та невірного визначення митної вартості товару, наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості.
Таким чином суд вважає, що під час здійснення митного оформлення вищезазначених товарів позивачем були надані не усі необхідні документи, які б обґрунтовано доводили вартісні показники товару, що імпортується, тому у відповідача були підстави самостійно коригувати митну вартість задекларованого позивачем товару.
Відповідно до ст. 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
Положеннями ч. 12 ст. 264 МК України визначено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.
Таким чином, картка відмови прийнята органом доходів і зборів відповідно до норм чинного законодавства.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову - відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Постанова в повному обсязі виготовлена 06.03.2015 р.

Суддя О.М. Неклеса