Справа № 826/4346/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/4346/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 квітня 2015 року № 826/4346/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного правління Міндоходів у Полтавській області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ"

про

стягнення заборгованості

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна податкова інспекція у місті Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю “АТЛ” податковий борг із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2040,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується податковий борг із земельного податку з юридичних осіб, який ним вчасно погашено не було, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідач – ТОВ “АТЛ” – письмових заперечень по суті позову не надав, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення адресату.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “АТЛ” перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у місті Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області.

З матеріалів справи вбачається, ДПІ у місті Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області 05.12.2013 року проведена камеральна перевірка податкової звітності ТОВ «АТЛ» з плати за землю за 2013 рік за результатами якої складено акт від 05.12.2013 року № 2213/16-01-15-04/32312185.

Також, контролюючим органом 20.05.2014 року проведена камеральна перевірка податкової звітності ТОВ «АТЛ» з плати за землю за 2014 рік за результатами якої складено акт від 20.05.2014 року № 3210/16-01-15-04/32312185.

Згідно матеріалів справи вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем оскаржені не були та зобов’язання, визначені ними, є узгодженими, але не сплаченими.

Загальна сума узгоджених зобов’язань по земельному податку, що не сплачена відповідачем у встановлений законодавством строк, становить 2040,00 грн.

Станом на час прийняття рішення, в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем суми податкового боргу у розмірі 2040,00 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Положеннями п.п.20.1.34 п. 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Податковим боргом є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 Кодексу).

На виконання приписів ст. 59 Податкового кодексу України, позивачем на адресу відповідача було направлено податкову вимогу від 25.02.2014 р. № 185-25. З моменту направлення податкової вимоги податковий борг відповідача не переривався.

Проаналізувавши положення статті 59 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що нормами податкового законодавства не передбачено обов'язку податкового органу надсилати на адресу платника податків податкову вимогу на суму новоствореного податкового боргу за умови постійного існування заборгованості такого платника податків перед бюджетом, на яку раніше виставлялась вимога.

Згідно ст. 95 ПК України визначають, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 ПК України).

Відповідно до пп.95.3 ст.95, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено існування у відповідача податкової заборгованості у розмірі 2040,00 грн.

Позивачем, на підтвердження існування податкового боргу, надано зворотній бік облікової картки платника податків, яку суд вважає належним та допустимим доказом наявності у відповідача податкової заборгованості. На час розгляду справи вказана сума боргу відповідачем у добровільному порядку не сплачена, доказів самостійної сплати заборгованості відповідачем до суду не надано.

Відповідно до частини першої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведених приписів законодавства, поданих позивачем документів і матеріалів, з’ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та враховуючи те, що те, що відповідач у встановлений судом строк своїм правом на подання письмових заперечень проти позову не скористався, не спростував твердження позивача, доказів погашення зазначеної заборгованості на день винесення рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-162, 183-2, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області задовольнити повністю.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В. І. Келеберда