Справа № 226/750/15-а
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/750/15-а
Справа № 2«а»/226/14/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Трифоновій І.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача Самойленко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Димитров Донецької області справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Димитров Донецької області про визнання неправомірними дій та рішення відповідача і зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Димитровського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_3 з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Димитров Донецької області (далі УПФ України у м. Димитров) про визнання неправомірними дій та рішення відповідача і зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 13.08.2014 р., після досягнення 55 років він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, згідно пункту «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 26.11.2014 р. він отримав рішення УПФ України у м. Димитров № 2324 від 13.11.2014 р., відповідно якого в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що він не має пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, через не надання документів які б підтверджували зайнятість машиніста автокрану у технологічному процесі добування та переміщення гірської маси на шахтній поверхні та відсутність підтвердження з боку підприємства зайнятість своїх робітників не менш 80% робочого часу у здійсненні робіт пов'язаних з технологічним процесом добування та переміщення гірської маси на шахтній поверхні, у період з 05.09.1983 р. по 09.08.1994 р. та з 03.11.2000 р. по 30.04.2003 р. З урахуванням викладеного просить визнати рішення, що до відмови рішення УПФ України у м. Димитров у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, згідно пункту «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», неправомірним. Скасувати рішення УПФ України у м. Димитров № 2324 від 13.11.2014 р. про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, згідно пункту «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язати УПФ України у м. Димитров усунути порушення його прав i призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, згідно пункту «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з часу звернення з заявою про призначення пенсії, а саме з 13.08.2014 р. Стягнути з Управління пенсійного фонду України в м. Димитров Донецької області на його користь судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено. З 05.09.1983 р. по 09.08.1994 р. та з 03.11.2000 р. по 30.04.2003 р. позивач, ОСОБА_3 працював у Красноармійському управлінні шахтобудмеханізації треста «Красноармійськшахтобуд», яке у послідуючому змінило організаційно-правову форму на ДВАТ «Трест Красноармійськшахтобуд» (надалі - «Трест «Красноармійськшахтобуд»), за професією машиніст автомобільного крану, яка поіменована в розділі І Списка №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує наявність трудового стажу для призначення пенсії є трудова книжка, а за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, згідно п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу (Постанова КМУ від 12.08.1992 р.), що визначають право на пенсію, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який набрав чинності з 1 січня 1992 р., на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

В силу частини 4 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст. 100 даного Закону.

Згідно із ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

До набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення» правовідносини щодо умов призначення пенсії регулювалися законами СРСР «Про державні пенсії» та «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР».

Статтею 9 Закону СРСР «Про державні пенсії» і статтею 14 Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці, - за списком виробництв, цехів, професій і посад, затверджуваним Радою Міністрів СРСР: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Професія - машиністи кранів автомобільних, вперше внесена до Списку N 2 виробництв, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 р. N 10 та у послідуючому зазначається у постанові Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162 та постанові Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. № 36

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Судом встановлено, що на період вказаної роботи ОСОБА_3 діяли Списки затверджені, постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 р., постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 р., постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 р.

Відповідно до Списку № 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій та посад, які надають право на пільгове пенсійне забезпечення», правом на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2, користуються «машинисты кранов автомобильных», що також передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 р. та постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 р.

Суд погоджується з думкою позивача та вважає, що весь період роботи з 05.09.1983 р. по 21.08.1992 р., що складає більше 8 років 11 місяців, підлягає зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_3 і не потребує підтвердження атестацією робочих місць, яка введена 21 серпня 1992 р. з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 р. N 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці».

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці така атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992 р. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 р, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Згідно з пунктом 4.2., 4.3. Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 р., у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 р., 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2. цього Порядку (пункт 4.4. Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах).

Тобто, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств і її непроведення до 21 серпня 1997 р. не може позбавити робітника підприємства конституційного права на соціальний захист, а відтак, весь період роботи ОСОБА_3 з 05.09.1983 р. по 09.08.1994 р. та з 03.11.2000 р. по 30.04.2003 р. слід зараховувати до пільгового стажу, з урахуванням того що згідно наказу №162/к від 25.12.1996 р. по «Трест «Красноармійськшахтобуд» вбачається вперше проведення атестації робочих місць на підприємстві та у послідуючому проведення атестації робочих місць було проведено згідно наказу №127/к від 28.12.2000 р., тобто відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць. До того ж трудовою книжкою та відповідними уточнюючими довідками про підтвердження наявного трудового стажа підтверджується моє права на зарахування вказаних вище періодів роботи до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

В свою чергу п. 20 Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Суд вважає, що доводи відповідача щодо невідповідності проведеної атестації робочого місця позивача у «Трест «Красноармійськшахтобуд» встановленим вимогам згідно висновків Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації не є підставою для відмови в призначенні ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах, оскільки атестація робочих місць була введена постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року N 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», яка набула чинності 21.08.1992 року, в той час коли роз'яснення вказаного органу було прийнято 12.08.2008 р., тобто після звільнення ОСОБА_3 з підприємства. Також необхідно звернути увагу що Порядок застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, було прийнято після проведення атестації робочих місць на «Трест «Красноармійськшахтобуд», а саме наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р., що також вказує на неможливість застосування вимог щодо підтвердження з боку підприємства зайнятість своїх робітників не менш 80% робочого часу у здійсненні робіт пов'язаних з технологічним процесом добування та переміщення гірської маси на шахтній поверхні.

До того ж, як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за N 1-рп/99, від 09.02.99 р. за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Як вже зазначалося, після набрання чинності нормативно-правовий акт діє на майбутній час, тому з появою нового закону зберігає свою чинність стосовно тих фактів, які виникли протягом часу, коли він діяв.

В окремих випадках, як виняток, законодавець може надати правовим нормам зворотної сили, однак, в даному випадку, законодавцем не передбачено поширення дії п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, на який посилається відповідач, на правовідносини, які виникли до його прийняття.

З викладеного випливає, що врегульоване законом правило поведінки визначається тим нормативно-правовим актом, який був чинним на час вчинення відповідної дії (бездіяльності).

Таким чином, суд вважає що у ОСОБА_3 є підстави вважати, що УПФ України у м. Димитров грубо порушує захищені Конституцією України його права на законне призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 згідно пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

У відповідності до положень Конституції України - Україна проголошена демократичною, соціальною, правовою державою (ст.1 Конституції), визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права та свободи та їх гарантії визначають зміст та направленість діяльності держави, а утвердження i забезпечення прав i свобод людини є головним обов'язком держави (ч. 2 ст. 3 Конституції);

Права та свободи людини є невідчужуваними та непорушними (ст. 21 Конституції), конституційні права i свободи гарантуються i не можуть бути скасовані (ч.2 ст. 22 Конституції), зміст та обсяг існуючих прав i свобод не може бути звужений при прийняті нових чи внесені змін у діючи закони (ч.3 ст. 22 Конституції), конституційні права i свободи людини i громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1 ст. 64 Конституції) i вказано вичерпний перелік таких випадків, а саме - в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися кремі обмеження прав i свобод із зазначенням строку дії цих обмежень, а також вказано ряд прав i свобод, які не можуть бути обмежені за будь-яких обставин.

Утверджуючи та забезпечуючи права i свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації i гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист, i юридичними засобами - здійснення цього права, а тому відповідно до ч.2 ст.6, ч.2 ст.19, ч.1 ст.68 Конституції вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають дотримуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади й у своїй діяльності керується Конституцією i законами України, наказами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами КMУ, іншими нормативно-правовими актами, а також Положенням про ПФУ, затвердженим Постановою КМУ від 24.10.2007 р. № 1261, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Управління ПФУ у районах, містах i районах у містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно головних управлінь Фонду в Автономній Республіки Крим, областях, містах Київ та Севастополь, що разом із цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

Управління у своїй діяльності керується Конституцією i законами України, наказами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами КMУ, Положенням про ПФУ, затвердженим постановою КMУ від 24.10.2007 р. № 1261, постановами Правління, наказами Фонду, наказами та розпорядженнями регіональних управлінь, іншими нормативно-правовими актами. Положенням про управлення ПФУ в районах, містах i районах у містах, затвердженим Постановою Пенсійного фонду від 25.02.2008 р. №5-5.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Димитров Донецької області про визнання неправомірними дій та рішення відповідача і зобов'язання вчинити певні дії підлягають задоволеню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 22, 64 Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 11, 17-18, 99-100, 107, 158-163, 1832, 185-186, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Димитров Донецької області про визнання неправомірними дій та рішення відповідача і зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати рішення, щодо відмови Управлінням Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області в призначені пенсії ОСОБА_3 за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», неправомірним.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Димитров Донецької області № 2324 від 13.11.2014 р. про відмову в призначені ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області усунути порушення прав ОСОБА_3 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення з заявою про призначення пенсії, а саме з 13.08.2014 р.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Димитровського міського суду

Донецької області І.Г. Перекупка