Справа № 807/2468/14
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р. Справа № 876/8942/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2014 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2014 року Державна податкова інспекція в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області звернулася до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в якому просила прийняти рішення про стягнення з відповідача заборгованість по орендній платі за землю у сумі 2084, 14 грн. та єдиному податку у сумі 316, 81 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2014 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що позивач повторно не з'явився в судові засідання 15.08.2014 року, 29.08.2014 року без поважних причин, причин неприбуття до суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, а тому суд прийшов до висновку про залишення даної позовної заяви без розгляду на підставі ст. 155 КАС України.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає її незаконною, просить ухвалу скасувати та прийняти постанову про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Проте, колегія суддів не погоджується з обґрунтованістю таких висновків суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави слід відповісти на такі питання:

1) чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз;

2) чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини;

3) чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді від 25.07.2014 року відкрито провадження у цій справі (а.с.1)

Ухвалою від 28.07.2014 року дану справу призначено до судового розгляду на 15.08.2014 року (а.с.19), про що було повідомлено відповідача ,що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про отримання повістки (а.с.21). Докази про належне повідомлення позивача у матеріалах справи відсутні.

Судове засідання призначене на 15.08.2014 року перенесено на 29.08.2014 року у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання. В той же час, в матеріалах справи відсутні підтвердження про належне повідомлення сторін.

Ухвалою суду першої інстанції від 29.08.2014 року позовну заяву залишено без розгляду (а.с. 28-29).

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про дату, час та місце судового розгляду, яке було призначене на 15.08.2014 року та 29.08.2014 року.

Колегія суддів не бере до уваги наявний в матеріалах справи витяг з реєстру рекомендованої кореспонденції, як доказ повідомлення позивача про призначення до розгляду справи в судове засідання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.33 КАС України судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Згідно ст. 35 КАС України повістка вручається під розписку, а особа, яка вручає повістку, зобов'язана повернути до адміністративного суду розписку адресата про одержання повістки, яка приєднується до справи.

Таким чином, покликання суду першої інстанції про повторне неприбуття позивача в судове засідання без поважних причин та його належне повідомлення про час та місце судового розгляду справи є помилковими, а витяг з реєстру відправки простої кореспонденції не є доказом належного повідомлення позивача про розгляд справи.

Крім цього, з матеріалів справи слідує, що в прохальній частині позовної заяви № 1264 від 21.07.2014 року за позовом Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, заявлено клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами без участі представника.

Судом першої інстанції вищевказане клопотання до уваги взято не було, чим порушено вимоги ч. 4 ст. 122 КАС України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає такими, що не відповідають дійсним обставинам справи висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст. 155 КАС України, має місце порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувану ухвалу слід скасувати.

Разом з тим, відповідно до ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін; 2) змінити ухвалу суду; 3) скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду; 4) скасувати ухвалу суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження; 5) визнати ухвалу суду нечинною і закрити провадження у справі; 6) скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Відтак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за наслідками апеляційного перегляду ухвали рішення по суті позовних вимог не приймаються.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області задовольнити частково.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2014 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 807/2468/14 - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін