Справа № 820/19299/14     
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р.Справа № 820/19299/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідачів Блудової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р. по справі № 820/19299/14

за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4

до Міністерства внутрішніх справ України , Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, третя особа Міністр внутрішніх справ України Аваков Арсен Борисович

про скасування наказів та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 (далі - позивачі) звернулись до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - перший відповідач), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі - другий відповідач), третя особа - Міністр внутрішніх справ України Аваков Арсен Борисович, в якому просили суд:

- скасувати наказ 412 о/с начальника Головного управління МВС України в Харківській області від 19.09.2014 р. в частині переведення ОСОБА_3 з посади заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області на посаду начальника відділу боротьби з легалізацією доходів організованих злочинних груп управління по боротьбі з організованою злочинністю управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області.

- скасувати наказ № 412 о/с начальника Головного управління МВС України в Харківській області від 19.09.2014 р. в частині переведення ОСОБА_4 з посади начальника відділу боротьби з легалізацією доходів організованих злочинних груп управління по боротьбі з організованою злочинністю управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області на посаду заступника начальника відділу тактичної та стратегічної розвідки управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області.

- скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 25.09.2014 р. № 1939 о/с в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_3 (М-092677) з посади начальника відділу боротьби з легалізацією доходів організованих злочинних груп управління по боротьбі з організованою злочинністю управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області та відрядження для подальшого проходження служби до Головного управління МВС України у Луганській області.

- скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 25.09.2014 р. № 1939 о/с в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_6 (М-092545) з посади начальника відділу тактичної та стратегічної розвідки управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області та відрядження для подальшого проходження служби до Головного управління МВС України у Луганській області.

- поновити ОСОБА_3 на посаді заступника начальника Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області.

- поновити ОСОБА_4 на посаді начальника відділу боротьби з легалізацією доходів організованих злочинних груп по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року зазначений позов задоволено частково.

Скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 25.09.2014 р. № 1939 о/с в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_3 (М-092677) з посади начальника відділу боротьби з легалізацією доходів організованих злочинних груп управління по боротьбі з організованою злочинністю управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області та відрядження для подальшого проходження служби до Головного управління МВС України у Луганській області.

Скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 25.09.2014 р. № 1939 о/с в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_6 (М-092545) з посади начальника відділу тактичної та стратегічної розвідки управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області та відрядження для подальшого проходження служби до Головного управління МВС України у Луганській області.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач - Міністерство внутрішніх справ України, не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме: п. 45 "В" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991р. № 114, ст.ст. 2, 9 Закону України "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю", п.п. 9, 21, 42, 45, 46 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.2014р. № 401, просить постанову суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу № 148 від 28.07.2011р. Головного управління МВС України в Харківській області підполковника міліції ОСОБА_3 було призначено на посаду заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області, а майора міліції ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділу боротьби з легалізацією доходів організованих злочинних груп управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області.

19.09.2014р. позивачі власноручно склали на ім'я начальника ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 рапорти про призначення підполковника міліції ОСОБА_3 на посаду начальника відділу боротьби з легалізацією доходів організованих злочинних груп УБОЗ ГУ, підполковника міліції ОСОБА_4 на посаду заступника начальника відділу тактичної та стратегічної розвідки УБОЗ ГУ.

Наказом № 412 о/с начальника Головного управління МВС України в Харківській області від 19.09.2014р. було переведено ОСОБА_3 з посади заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області на посаду начальника відділу боротьби з легалізацією доходів організованих злочинних груп управління по боротьбі з організованою злочинністю управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області, а ОСОБА_4 з посади начальника відділу боротьби з легалізацією доходів організованих злочинних груп управління по боротьбі з організованою злочинністю управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області на посаду заступника начальника відділу тактичної та стратегічної розвідки управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області.

25.09.2014р. наказом Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б. № 1939 о/с позивачів було звільнено з посад відповідно до вимог п. 21 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. № 114, та відряджено для подальшого проходження служби до Головного управління МВС України в Луганській області.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з незаконності оскаржуваного наказу № 1939 о/с від 25.09.2014 р. в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_3 з посади начальника відділу боротьби з легалізацією доходів організованих злочинних груп управління по боротьбі з організованою злочинністю управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області та відрядження для подальшого проходження служби до Головного управління МВС України у Луганській області та в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_6 (М-092545) з посади заступника начальника відділу тактичної та стратегічної розвідки управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області та відрядження для подальшого проходження служби до Головного управління МВС України у Луганській області.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Стаття 19 Конституції України визначає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону № 565-ХІІ порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

За змістом пунктів 10, 11 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року (далі - Положення) особи рядового і начальницького складу ОВС користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами ОВС і цим Положенням.

Перевіряючи спірний наказ Міністерства внутрішніх справ України від 25.09.2014 р. № 1939 о/с на відповідність його вимогам законодавства України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним наказом № 1939 о/с від 25.09.2014р. позивачів звільнено із займаних посад в Головному управлінні МВС України в Харківській області та відряджено для подальшого проходження служби до Головного управління МВС України у Луганській області (а.с. 17), обставин, які стали підставою для його прийняття наказ не містить.

Таким чином, відбулося переміщення осіб старшого начальницького складу органів внутрішніх справ до управління Міністерства внутрішніх справ України іншої області.

За приписами п. 42 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року (далі - Положення) Переміщення по службі осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу провадиться: а) на вищі посади - в порядку просування по службі; б) на рівнозначні посади - у разі службової необхідності, проведення планової заміни в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, а також для доцільнішого використання з урахуванням їх ділових і особистих якостей, стану здоров'я, віку та підготовки за новою спеціальністю; в) у зв'язку з початком навчання у закладах Міністерства внутрішніх справ - при звільненні зі штатної посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання; г) на нижчі посади - за підставами, передбаченими пунктом 45 цього Положення.

Рішення про переміщення по службі осіб середнього, старшого або вищого начальницького складу приймається відповідним начальником з урахуванням думки їх прямих начальників і колективу працівників.

Згідно п. 21 Положення особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників.

Таким чином, зміна місця проходження служби та переміщення працівників мають бути обґрунтованими, вмотивованими та викликано інтересами служби.

Між тим, оскаржувані накази взагалі не містять будь-яких підстав їх прийняття або умов, за яких згідно із Положенням здійснюється звільнення та переведення позивачів.

За змістом постанови Верховного Суду України від 04.07.2011р. по справі № 21-52а11, яка в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України, наказ щодо особи середнього, старшого і вищого начальницького складу МВС, який не містить конкретних умов, за яких згідно із Положенням можливе здійснення переміщення або звільнення, не можна визнати таким, що прийнятий у законний спосіб (а.с. 48-52).

Отже, конкретні причини й мотиви переміщення працівників органів внутрішніх справ по службі мають бути зазначені в мотивувальній частині наказу про переміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний наказ не містить ні підстав та мотивів для переміщення позивачів по службі в органах внутрішніх справ шляхом їх звільнення та відрядження до іншого обласного управління МВС, ні обставин, які стали підставою для його прийняття.

Колегією суддів на виконання ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України вживались заходи щодо витребування від представника відповідачів доказів щодо підтвердження наявності на час видання спірних наказів обґрунтованих підстав для відрядження саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для проходження служби до Головного управління МВС України у Луганській області та їх звільнення із займаних посад. Однак, таких доказів представником відповідачів надано не було та він не заперечував розглядати справу за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до приписів п.138 «Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади», яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. №1242 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі виникнення потреби у направленні працівника у відрядження, не передбачене планом роботи установи, керівником структурного підрозділу, в якому працює працівник, готується доповідна записка на ім'я керівника установи або його заступника, в якій зазначається про те, куди, на який строк, з якою метою відряджається працівник. Доповідна записка разом з проектом наказу про відрядження, підготовленим відповідно до абзацу 2 п. 85 цієї Інструкції, передається керівникові установи, як правило, не пізніше ніж за три доби до початку відрядження.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності обов'язку наведення у наказі про переміщення працівників міліції до нового місця проходження служби без призначення їх на посади, у відповідності до п. 21 Положення, підстав видання такого наказу, оскільки п. 21 Положення не містить такого застереження, а звільнення та переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України без зазначення конкретних умов, за яких згідно із Положенням здійснюється таке звільнення та переміщення суперечить правовій позиції Верховного Суду України наведеній у рішенні від 04.07.2011р. по справі № 21-52а11.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що підставою для видання оскаржуваного наказу стала гостра необхідність залучення досвідчених працівників міліції, які мають досвід служби в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю для стабілізації криміногенної ситуації на території Луганської та Донецької областей. Між тим, доказів щодо видання наказу про звільнення та переміщення позивачів саме з цих підстав представником відповідача не надано, а наказ таких підстав не містить.

Таким чином, відповідачем - Міністерством внутрішніх справ України не доведено обґрунтованості прийнятого ним наказу № 1939 о/с від 25.09.2014р. в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_3 (М-092677) з посади начальника відділу боротьби з легалізацією доходів організованих злочинних груп управління по боротьбі з організованою злочинністю управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області та відрядження для подальшого проходження служби до Головного управління МВС України у Луганській області та також в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_6 (М-092545) з посади заступника начальника відділу тактичної та стратегічної розвідки управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в Харківській області та відрядження для подальшого проходження служби до Головного управління МВС України у Луганській області.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначений наказ Міністерства внутрішніх справ України в оскаржуваній частині не можна визнати законним.

Отже, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р. по справі № 820/19299/14 в частині задоволення позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 06.04.2015 р.