Справа № 825/956/15-а
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

825/956/15-а

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року Чернігів Справа № 825/956/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

за участі секретаря Сірого І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, без фіксації судового процесу, в порядку ч.1 ст. 41 КАС України, справу за адміністративним позовом Роменського міжрайонного прокурора Сумської області в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду в м.Ромнах та Роменському районі Сумської області до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" в особі Роменської нафтогазорозвідувальної експедиції про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

Від прокурора до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог.

Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача та про підтримання позову в повному обсязі.

Від відповідача до суду надійшов відзив про визнання суми заявлених позовних вимог та про розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних в ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії “Надра України” “Чернігівнафтогазгеологія” зареєстровано рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 349 від 16.12.1991, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності ( а.с.11)

Роменська нафтогазорозвідувальна експедиція (ідентифікаційний код 01431357) є філією Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “Чернігівнафтогазгеологія” без права юридичної особи, що підтверджується копією довідки Головного управління статистики у Чернігівській області № 1591 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.12).

Відповідно до ч. 3 ст. 95 Цивільного кодексу України філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що її створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Відповідно до ч. 2 ст. 80 Цивільного Кодексу України саме юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю і може бути позивачем та відповідачем у суді.

Таким чином, відповідачем у даній справі за зобов'язання структурного підрозділу Роменської нафтогазорозвідувальної експедиції виступає Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії “Надра України” “Чернігівнафтогазгеологія”.

Роменська нафтогазорозвідувальна експедиція Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “Чернігівнафтогазгеологія” перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області, як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, працівникам Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “Чернігівнафтогазгеологія” в особі Роменської нафтогазорозвідувальної експедиції призначена пенсія за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 (а.с.28-29,32-42).

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б” - “з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення”. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій, що діяв до набрання чинності Законом України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі - Інструкція), яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1.

Згідно пункту 6.1 розділу 6 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” в розмірах – для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б"-“з" статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” за періоди з лютого 2015 року та з 2015 року, в яких зазначено суми, що підлягають відшкодуванню (а.с.9-10), які були отримані відповідачем.

Згідно пункту 6.7 розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

В силу статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

Частинами 3, 4 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Підстав для неприйняття визнання адміністративного позову судом не встановлено.

Згідно з ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Поліщук