Справа № 587/2856/14-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р.Справа № 587/2856/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Мороз Є.В.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського районного суду Сумської області від 04.02.2015р. по справі № 587/2856/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі, Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Сумського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області, Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області періоди роботи муляром з 01.06.1983 року по 20.06.1985 року і СМПМК № 6; з 20.06.1985 року по 28.11.1985 року в ПМК-5; з 06.04.1992 року по 28.06.1993 року, з 20.01.1994 року по 30.09.1994 року в СМПМК-33; з 02.04.1996 року по 31.07.2000 року в СМПМК-35, зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії, згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"

- визнати неправомірною бездіяльність Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та скасувати рішення Комісії від 17.06.2014 року про відмову у підтвердженні стажу роботи муляром у Сумській МПМК № 1 за період з 01.06.1983 року по 20.06.1985 року;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області призначити йому пенсію на пільгових умовах з 24.02.2014 року.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 04.02.2015 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову Сумського районного суду Сумської області від 04.02.2015 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обґрунтувань викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що після закінчення Сумського будівельного технікуму згідно наказу № 55-к від 30 травня 1983 року ОСОБА_1 з 1 червня 1983 року був прийнятий на роботу муляром в Сумську МПМК № 6, де працював по 20 червня 1985 року.

За наказом № 62-к від 20 червня 1985 року він ОСОБА_1 прийнятий на роботу муляром 5 розряду по переводу в ПМК-5 Сумського "Облміжколгоспбуду" з 20 червня 1985 року, де працював на даній посаді по 28 листопада 1985 року.

Згідно наказу № 16-к від 6 квітня 1992 року з того дня ОСОБА_1 був переведений на посаду муляра 4 розряду, на якій працював по 28 червня 1993 року.

За наказом № 10-к від 20 січня 1994 року з того дня позивач - ОСОБА_1, переведений на посаду муляра 4 розряду, на якій працював по 30 вересня 1994 року.

Згідно наказу № 87-к від 2 квітня 1996 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду муляра 4 розряду в Сумському МПМК № 35 з 2 квітня 1996 року, на якій працював по 2 червня 2005 року, що підтверджується копією його трудової книжки ( а.с.29-34).

02 січня 2014 року позивачу виповнилось 55 років і він звернувся з письмовою заявою до Управління Пенсійного фонду України про призначення йому пенсії на пільгових умовах і листом від 15 квітня 2014 року та послідуючими листами на його заяви від 11 липня 2014 року та 2 жовтня 2014 року відповідач відмовив йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. б) ст.. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

До пільгового стажу йому не були зараховані періоди роботи муляром з 1 червня 1983 року по 20 червня 1985 року, з 20 червня 1985 року по 28 листопада 1985 року, з 6 квітня 1992 року по 28 червня 1993 року, з 20 січня 1994 року по 30 вересня 1994 року та з 2 квітня 1996 року по 31 липня 2000 року, тому його стаж роботи на пільгових умовах становив 6 років 10 місяців 28 днів, що підтверджується їх копіями ( а.с.7-9).

Позивач звернувся з заявою до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, у Головному УПФУ в Сумській області про підтвердження стажу роботи муляром за період з 1 червня 1983 року по 20 червня 1985 року і за рішенням даної комісії від 17 червня 2014 року йому було відмовлено у підтвердженні стажу роботи муляром за цей період у зв'язку з тим, що така посада для призначення пенсії на пільгових умовах не була передбачена чинними на той час списками, що підтверджується його копією.

Не погодившись з діями та рішеннями відповідачів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження наявності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що підставою для відмови позивачу відповідачем в призначенні пільгової пенсії був той факт, що позивач у спірний період працював за професією муляра, однак наявні документи, які були ним надані, не підтверджують того факту, що позивач працював в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад, що суперечить Списку № 2 виробництв, робіт, професій та посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах від 26.01.1991 року.

Відповідно до п. 2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України , та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" забезпечення; особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

В ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" N 1788-XII від 05.11.1991 року на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам інших виробництв, професій та посад дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш як після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Колегія суддів зазначає, що Список № 2 списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР за № 1173 від 22.08.1956 року, не передбачав такої посади, як муляр будівельної організації.

Розділ XXVII Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (через старість) на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів СРСР від 26 січня 1991 р № 10, було доповнено позицією 2290000а-12680 (муляри, що постійно працюють в брига мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад) відповідно до постанови Кабінету Міністрів СССР від 9 серпня 1991 року № 591.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 було передбачено роботу мулярів, які постійно працюють в бригадах мулярів спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад (позиція 2290000а-12680).

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, передбачено роботу мулярів, зайнятих в бригадах мулярів спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад (позиція 27а пункту «а »розділу XXVII «Будівництво»).

Відповідно до розділу ХХVІІ підрозділу «Будівницво» Постанови Кабінету Міністрів України за №162 від 11.03.1994 р. та №36 від 16.01.2003 року за списком №2 передбачена професія «муляри, зайняті і бригаді мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад».

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В загальних положеннях "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Колегія суддів зазначає, що в трудовій книжці позивача за період з 6 квітня 1992 року по 31 липня 2000 року відсутні записи про те, що він працював повний робочий день муляром у бригадах мулярів чи в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад підприємств.

Відповідно до пункту 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року, для підтвердження пільгового стажу роботи необхідно надати документи, видані архівними установами.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції, зі змісту досліджених наявних у матеріалах справи архівних довідок, також неможливо встановити факт роботи позивача за вказані ним періоди муляром з 6 квітня 1992 року по 31 липня 2000 року саме в комплексних бригадах чи в складі бригад мулярів ( а.с.11,12, 13-15, 16, 17, 52), оскільки відповідні дані (накази) на підприємствах відсутні.

Відповідно до ст. 18 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх в наслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних, стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, установі, організації і мали документи про свою роботу за цей час.

Натомість, як свідчать матеріали справи, судом першої інстанції не прийнято до уваги показання свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що під час роботи муляром позивач постійно працював у комплексних бригадах і проходив атестацію робочих місць, оскільки останні не змогли пояснити в яких саме комплексних бригадах та з якого і по який час ОСОБА_1 працював у них муляром.

Дослідивши викладене вище в сукупності з іншими доказами та на підставі встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для включення періодів з 1 червня 1983 року по 20 червня 1985 року, з 20 червня 1985 року по 28 листопада 1985 року, з 6 квітня 1992 року по 28 червня 1993 року, з 20 січня 1994 року по 30 вересня 1994 року та з 2 квітня 1996 року по 31 липня 2000 року до пільгового стажу позивача, згідно Списку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, який містить посилання на професію - "муляри, які постійно працюють в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів в комплексних бригад", у зв'язку з недоведеністю факту праці позивача повний робочий день у вищезазначений період муляром в бригадах мулярів на час звернення до відповідачів із заявами.

Колегія суддів не приймає посилання позивача в апеляційній скарзі на архівну довідку № 254 від 05.05.2014 року, з якої вбачається, що згідно наказу № 55-к від 30.05.1983 року ОСОБА_1 з 01.06.1983 року зараховано до списку СМПМК-6 та направлено на ділянку в бригаду ОСОБА_5 муляром 3 розряду, а ОСОБА_5 працював бригадиром комплексної бригади, що вбачається з наказів № 21 від 16.02.21982 року та № 44-к від 03.05.1983 року, оскільки вказана довідка не є належним доказом на підтвердження факту роботи саме позивача в бригаді мулярів або в ланці мулярів комплексної бригади у спірний період.

З наявної в матеріалах справи архівної довідки № 02 від 10.01.2014 року про заробітну плату також не вбачається, що позивач - ОСОБА_1, працював у період 01.01.1985-31.121994 рр. та з 01.01.1996-31.12.2000рр. муляром саме в комплексних бригадах. При цьому, в примітках зазначеної довідки вказано, що посада у книгах по заробітній платі за 1996-2002 рр. не вказана. ОСОБА_1 значиться у будівельних бригадах (так в документах). Інших підтверджуючих документів про роботу у бригаді мулярів на зберігання до архіву не надходило ( а.с. 14-15).

Посилання позивача на довідку № 2 від 05.01.2015 року в якій зазначено, що в документах архівного фонду МПМК-35 ОСОБА_1 у книгах по заробітній платі за період з 1996-2002 рр. значиться у "відділі № 04 (будівельні бригади)", колегія суддів не приймає, оскільки відсутні докази по підприємству про наявність відділів у складі бригад. Крім того, зазначену довідку позивачем отримано вже під час розгляду справи в суді першої інстанції. Таким чином, вказана довідка не була надана відповідачам разом із заявами про підтвердження стажу та призначення пенсії та не була врахована останніми, під час прийняття оскаржуваних рішень.

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 43-К ПМК-5 Сумського облміжколгоспбуду від 02.03.1981 року були утворені комплексні бригади у складі бригадирів мулярів. Доказів того, що після призначення ОСОБА_1 на посаду муляра його було включено до складу будь-якої з утворених бригад або було утворено нову бригаду в складі з позивачем, матеріали справи не містять та позивачем до органу Пенсійного фонду надано не було. Натомість, як вбачається з архівної довідки № 666 від 14.10.2014 року, в документах архівних фондів Сумських МПМК № 5, МПМК № 33, МПМК № 35 в книгах наказів після 02.03.1981 року (Наказ № 43-К від 02.03.1981 року) по 2000 рік відсутні накази про утворення нових комплексних бригад та ліквідацію існуючих. ( а.с. 11, 26). При цьому, жодних відомостей про те, що на ПМК-5 були утворені відділи, в т.ч. відділ будівельних бригад № 4 в якому працював позивач повний робочий день, архівні довідки, що були надані відповідачам разом із заявами про підтвердження стажу та призначення пенсії, не містять.

Крім того, в наказі № 76а від 01.08.1995 року зазначається, що була про атестація робочих місць та був затверджений перелік робочих місць по ПМК-35, працівникам яких підтверджується право на пільги і компенсації. До наказу додається перелік робочих місць, працівникам яких підтверджено пільги, передбачені законодавством від 01.08.1995 року, в якому зазначено, що підтверджується право на пільги для осіб, що працюють на посадах муляра комплексної бригади.

Наказами №№ 77а та78а від 12.08.1995 року затверджено, що право на користування пільгами по достроковому виходу на пенсію за віком мають право працівники, що зайняті на посаді, зокрема, "муляра комплексної бригади".

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 70 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Таким чином, вищезазначені документи не підтверджують факт роботи позивача повний робочий день у вищезазначений період муляром в бригадах мулярів, на час звернення до відповідачів із заявами. З наявних у матеріалах справи наказів можливо встановити лише факт атестації на ПМК-35 та право на використання пільг по достроковому виходу на пенсію за віком на пільгових умовах працівників з важкими та шкідливими умовами праці, зокрема, мулярів комплексних бригад.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Сумського районного суду Сумської області від 04.02.2015р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 04.02.2015р. по справі № 587/2856/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 06.04.2015 р.