Справа № 21-641а14
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Кривенка В.В.,
суддів:Волкова О.Ф., Гриціва М.І., Коротких О.А., Кривенди О.В., Маринченка В.Л., Панталієнка П.В., Прокопенка О.Б., Самсіна І.Л., Терлецького О.О., -

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_11 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_11 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати неправомірними дії ГУ ПФУ щодо відмови у перерахунку йому пенсії відповідно до вимог частини третьої статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2262-XII).

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_11 зазначив, що він 23 квітня 2014 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахувати йому пенсію на підставі довідки про розмір грошового забезпечення фінансово-економічного управління Служби безпеки України (далі - СБУ) станом на 1 квітня 2012 року за посадою, яку він обіймав перед звільненням, проте листом від 19 травня 2014 року № 11787/12/П-847 йому було відмовлено у перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю на це підстав.

Суди встановили, що ОСОБА_11 проходив службу в СБУ, звільнений з військової служби у запас; пенсія йому була призначена за вислугу років

32 років стажу) у розмірі 86 % грошового забезпечення відповідно до положень Закону № 2262-XII, на час розгляду справи позивач перебував на обліку та отримував пенсію в ГУ ПФУ.

Дарницький районний суд м. Києва постановою від 24 липня 2014 року, у задоволенні позову відмовив виходячи із того, що позивачу було проведено з 1 липня 2012 року підвищення до пенсії до 35 % відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - постанова № 355), у межах максимального розміру пенсії, а додаткових обставин для перерахунку пенсії позивачу законом не встановлено.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 4 вересня 2014 року рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове, яким позов задовольнив виходячи із того, що Кабінет Міністрів України делегував своє право керівникам державних органів, у тому числі і Голові СБУ, визначити розміри посадових окладів. Крім того, з довідки фінансово-економічного управління СБУ вбачається, що розмір грошового забезпечення за посадою, яку обіймав позивач перед звільненням зі служби, збільшено з 1 квітня 2012 року.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 29 жовтня 2014 року, скасував постанову апеляційного суду та залишив у силі рішення суду першої інстанції.

Не погоджуючись із ухвалою суду касаційної інстанції, ОСОБА_11 звернувся із заявою про її перегляд Верховним Судом України з підстави неоднакового застосування Вищим адміністративним судом України одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, а саме частини третьої статті 63 Закону № 2262-XII. На обґрунтування заяви додав копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 25 вересня 2013 року (№ К/800/33019/13), 27 березня 2014 року (№ К/800/23751/13 ), а також постанову цього суду від 13 березня 2014 року (№ К/800/53985/13), які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вважає, що у задоволенні заяви позивача слід відмовити з таких підстав.

Вищий адміністративний суд України, допускаючи справу до провадження Верховного Суду України, виходив із того, що в доданих до заяви позивача копіях ухвал та постанови Вищого адміністративного суду України по-іншому, ніж у справі, що розглядається, застосовано частину третю статті 63 Закону № 2262-XII.

Так, в ухвалі від 25 вересня 2013 року Вищий адміністративний суд України, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції про задоволення позову, а також у постанові від

13 березня 2014 року, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та ухвалюючи нове - про задоволення позову, цей суд виходив із необґрунтованості висновків судів про відсутність підстав для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-XII, оскільки ГУ ПФУ неправомірно відмовило позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідок СБУ та Міністерства з надзвичайних ситуацій України про розмір грошового забезпечення позивачів, виданих на виконання постанови № 355, та самостійно здійснило підвищення до пенсії згідно з пунктом 1 цієї постанови без урахування положень пункту 2 зазначеної постанови.

В ухвалі від 27 березня 2014 року, яку додано на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права, Вищий адміністративний суд України, погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову, зазначив, що аналіз статті 63 Закону № 2262-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада

2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» свідчить про те, що єдиною підставою для перерахунку розміру пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

У справі, що розглядається, суд касаційної інстанції, погоджуючись із рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, дійшов висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачу відповідно до вимог частини третьої статті 63 Закону № 2262-XII, оскільки Кабінет Міністрів України не приймав рішення про зміну розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців або ж введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення у розмірах, встановлених законодавством. На виконання постанови № 355 позивачу підвищено пенсію на 35 % з 1 липня 2012 року. Довідка фінансово-економічного управління СБУ від 18 травня 2012 року враховує граничні розміри надбавок, а не розміри надбавок, які отримував позивач.

Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Як убачається з наведеної норми права, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

За правилами пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, перерахунок раніше призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» установлено з 1 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ, збільшивши його з 1 вересня 2012 року до 23 відсотків та з 1 січня 2013 року до 35 відсотків.

Проаналізувавши зміст постанови № 355, касаційний суд дійшов правильного висновку, що зазначеною постановою Кабінет Міністрів України не приймав рішень щодо зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Також обґрунтованим є висновок суду касаційної інстанції про те, що довідка фінансово-економічного управління СБУ від 18 травня 2012 року не може бути підставою для перерахунку пенсії, оскільки враховує граничні розміри надбавок, а не фактичну зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовця на підставі належного рішення суб'єкта владних повноважень.

Отже, висновок суду касаційної інстанції у справі, що розглядається, про відсутність підстав для перерахунку пенсії ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_11 слід відмовити.

Керуючись статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

постановила:

У задоволенні заяви ОСОБА_11 відмовити.

Постанова є остаточною і не може бути оскаржена, крім випадку, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кривенко
Судді:О.Ф. Волков
М.І. Гриців
О.А. Коротких
О.В. Кривенда
В.Л. Маринченко
П.В. Панталієнко
О.Б. Прокопенко
І.Л. Самсін
О.О. Терлецький