Справа № 813/7312/14
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року № 813/7312/14

зал судових засідань № 13

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Бугара М.Р.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Шевчука І.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування рішень,-

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.02.2015 року просить:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області щодо проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_3;

- скасувати податкові повідомлення-рішення № від 24.06.2014 року на суму 510 грн., № від 24.06.2014 року на суму 19271,25 грн.

В судовому засіданні, що відбулося 03.04.2015 року, суд в порядку ст. 55 КАС України здійснив заміну первинного відповідача на його правонаступника - Державну податкову інспекцію у Франківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у податкового органу були відсутні підстави для проведення документальної панової перевірки ФОП ОСОБА_3, оскільки згідно із вимогами п.77.2 ст.77 ПК України та Методичних рекомендацій щодо складання плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання, затвердженого наказом ДПА України 01.04.2011 р. №190, позивач не належав до платників податків, які мають ризик щодо несплати податків і зборів, невиконання іншого законодавства. Далі зазначає позивач, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті в порушення вимог п.86.8 ст. 86 ПК України через місяць з дня оформлення акта перевірки. Сам акт не підписаний старшим державним ревізором-інспектором Фединець Н.М. Також зазначив, що перевіркою не встановлено незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської звітності.

Відповідач подав до суду заперечення на позов б/н, б/д. Заперечення мотивовані тим, що перевіркою встановлено заниження єдиного внеску нарахованого з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору за 2013 рік на 536,59 грн., чим порушено ст. 7, п.5 ст. 8, ст. 9 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Окрім того, перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку 5 до податкової декларації, встановлено їх заниження, внаслідок арифметичної помилки на 224034 грн., в т.ч. за 2012 рік на суму 211438 грн., за 2013 рік на суму 12596 грн., чим порушено вимоги п.177.2 ст. 177 ПК України N 2755-VI від 02.12.2010р. (із наступними змінами та доповненнями) (далі - ПК України); встановлено неведення Книги обліку доходів і витрат протягом 2012-2013 років, чим порушено п.177.10 cт. 177 ПК України.

З цих підстав, просить в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченні на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

На підставі п.77.1, п.77.4 ст.77 ПК України, ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», наказу № 491 від 16.12.2013 року, проведена документальна планова виїзна перевірка Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.12р. по 31.12.13р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.11 по 31.12.13 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 23.05.2014 №10831/17-02/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення:

- п.4 ч.1 ст.4 абз.1 п. 2 ч.1 ст. 7, абз. 3 абз.5 ч.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено суму єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок на 5770,62 грн., в т.ч. за 2011 рік на 5519,39 грн., за 2012 рік на 251,23 грн.;

- ст. 7, п.5 ст. 8, ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено суму єдиного внеску нарахованого з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору за 2013 рік на 536,59 грн., в т.ч. січень 2013- 4,93 грн., лютий 2013 - 431,96 грн., березень - квітень 2013 - по 9,86 грн., травень-листопад 2013 - по 9,89 грн., грудень 2013 - 10,75 грн.;

- п.203.2 ст.203, ст.200 ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами і доповненнями) в частині заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті ( р.25 Декларації з ПДВ) всього на суму 15417 грн., в тому числі за жовтень 2012 року завищено в сумі 2901 грн., в листопаді 2012 року занижено в сумі 5038 грн., в травні 2013 року занижено в сумі 1101 грн., в червені 2013 року занижено в сумі 8885 грн., в липні 2013 року занижено в сумі 3294 грн.;

- п. 44.1, п. 177.10 Ст. 177 ПК України в частині неведення обліку доходів та витрат за 2012-13рр. та незабезпечення зберігання первинних документів.

За результатами перевірки винесено:

- податкове повідомлення-рішення № від 24.06.2014 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на суму 510 грн., в т.ч. штрафні (фінансові) санкції на суму 510 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 24.06.2014 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем ПДВ на суму 19271,25 грн., в т.ч. 15417 грн. основного платежу, 3854,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

- вимогу про сплату боргу від 23.05.2014 року №Ф-7314-1702 на суму536,59 грн.

Не погоджуючись із спірними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7 %, встановлено його заниження на суму 5770,62 грн., в т.ч. за 2011 рік на 5519,39 грн., за 2012 рік на 251,23 грн.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» установлено:

- платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності (пункт 4 частини першої статті 4 Закону);

- єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). (абзац перший пункту 2 частини першої статті 7 Закону);

- платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік (абзац третій, п'ятий частини восьмої статті 9 Закону).

Перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок, з урахуванням максимальної величини на який нараховується єдиний внесок, встановлено його заниження на суму 15906 грн., за жовтень 2011 рік.

Окрім того, відповідно до акту планової документальної перевірки ФОП ОСОБА_3 від 07.12.2012р. № 3373/17-02/НОМЕР_1, встановлено порушення позивачем п. 177.2 ст. 177 ПК України N 2755-VI від 02.12.2010р., що призвело до заниження чистого оподатковуваного доходу за 2011р. в сумі 86225,00 грн.

Виходячи з вищенаведеного сума доходу, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням максимальної величини склала за жовтень 2011 року 16745 грн.

Отже, за даними перевірки, сума єдиного внеску, яка підлягає нарахуванню за жовтень 2011 року складає 5810,52 грн. Проте, згідно матеріалів справи, позивачем вказано за жовтень 2011 року 291,13 грн.

Таким чином, суд робить висновок про заниження ФОП ОСОБА_3 суми єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7 %, на 5519,39 грн., за 2011 рік, чим порушено п.4 ч.1 ст.4 абз.1 п. 2 ч.1 ст. 7, абз.3, 5 ч.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Пунктом 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід.

Розмір мінімального страхового внеску за грудень 2012 року становив 393,5 грн. Разом з тим, ФОП ОСОБА_3 нараховано мінімальний страховий внесок за грудень 2012 року в розмірі 142,27 грн., в результаті чого занижено розмір мінімального страхового внеску за грудень 2012 року на 251,23 грн. (393,5 грн. - 142,27 грн.).

Окрім того, перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, а також утримання єдиного внеску із сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) за 2013 рік встановлено, що ФОП ОСОБА_3 з 01.01.2013 року віднесено до класу професійного ризику виробництва до 33 класу ( розмір єдиного внеску 37,66 % ), однак, єдиний внесок нарахований за класом ризику 5 ( 36,8 % ).

За лютий 2013 року ФОП ОСОБА_3 нарахування єдиного внеску нарахований з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору не проведено, пояснень з цього приводу позивач не надав.

Суд зазначає, що відповідно до п.5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску.

Таким чином перевіркою встановлено заниження єдиного внеску нарахованого з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору за 2013 рік на 536,59 грн., чим порушено ст. 7, п.5 ст. 8, ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 встановлено його заниження всього у сумі 15417 грн., в тому числі за жовтень 2012 року завищено в сумі 2901 грн., в листопаді 2012 року занижено в сумі 5038 грн., в травні 2013 року занижено в сумі 1101 грн., в червені 2013 року занижено в сумі 8885 грн., в липні 2013 року занижено в сумі 3294 грн.

Судом встановлено та не заперечується представником позивача, що в результаті арифметичної помилки, ФОП ОСОБА_3 невірно розрахована сума податку на додану вартість, яка підлягає перерахуванню до бюджету (р.25 декларації ), що призвело до порушення п.203.2 ст. 203, ст. 200 ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ, у звязку із чим, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 24.06.2014 року.

Разом з тим, позивач ні в позовній заяві, ні в уточненнях до позовної заяви від 12.02.2015 року підстав для скасування спірного податкового повідомлення-рішення № від 24.06.2014 року на суму 19271,25 грн. не наводить.

Згідно з п.177.10. ст.177 ПК України, фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Перевіркою дотримання встановленого порядку ведення Книги обліку доходів і витрат щодо відображення у відповідних графах сум витрат на оплату праці найманих осіб встановлено неведення книги обліку доходів і витрат протягом 2012-2013 року, чим порушено п.177.10 Ст. 177 ПК України.

Щодо тверджень позивача про порушення податковим органом п.77.4 ст 77 ПК України, стверджуючи, що наказ про проведення планової документальної перевірки позивача податковим органом не оформлявся., то такі судом не беруться до уваги, оскільки, як свідчать матеріали справи, ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області був виданий наказ про проведення планової документальної перевірки ФОП ОСОБА_3 №345 від 18 квітня 2014, повідомлення про проведення перевірки від 18 квітня 2014р. №5688/13-05-17-02-07/199, які було скеровано 18.04.2014р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем реєстрації платника податків - АДРЕСА_1. Про початок проведення перевірки платник податків був повідомлений, що вбачається із направлень на перевірку, підписаних ФОП ОСОБА_3

Щодо несвоєчасного надсилання позивачу податкових повідомлень рішень вважаємо його таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки спірні податкові повідомлення-рішення від 24.06.2014р. направлено платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення 24.06.2014, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Непідписання акту перевірки від 23.05.14 №10831/17-02/НОМЕР_1 старшим державним ревізором-інспектором Фединець Н.М., зумовлене тим, що вказаний працівник перебував на лікарняному, що підтверджується копією листка тимчасової непрацездатності.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій ДПІ у Франківському районі м. Львова по проведенню документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3

Верховний Суд України в постанові від 24 грудня 2010 року зазначив, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

Також з позиції Вищого адміністративного суду України, висловленій в ухвалі від 05.11.2014 (справа №К/9991/52143/12) «процедурні порушення, допущені контролюючим органом при визначенні платникові податків грошового зобов'язання, не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним відповідних податкових повідомлень-рішень. В будь - якому разі суди повинні оцінити також і правомірність поведінки платника податків. І якщо порушення платників податків і суми визначених йому зобов'язань будуть підтверджені в процесі судового розгляду, податкове повідомлення-рішення має бути залишене чинним, незалежно від обставин процедури винесення такого податкового повідомлення-рішення».

З огляду на викладене вище, податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області № від 24.06.2014 року на суму 510 грн., № від 24.06.2014 року на суму 19271,25 грн. є правомірними, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати зі сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 08.04.2015 року.

Cуддя Братичак У.В.