Справа № 822/573/15
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/573/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського В.К.
при секретаріВарченко В.В.
за участі: представника позивача представника відповідачаХанчука В.В. Сурника М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" м. Хмельницький до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, відповіді, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати неправомірною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2014/00140 від 29.10.2014 року, визнати неправомірним та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості № 400050000/2014/000051/1 від 29.10.2014 року, визнати неправомірною та скасувати відповідь Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України № 74/10/22-70-00.3-25 від 06.01.2015 року.

Свій позов позивач мотивує тим, що між позивачем та компанією «CNHI International SA» Швейцарія укладено контракт № UA-APT-T-2013.

Позивач 29.10.2014 року для проведення митного оформлення товару подав до митного посту Хмельницької митниці електронну митну декларацію та товаросупровідні документи для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом визначення митної вартості товарів.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів відповідач виявив, що вони не містять всіх даних до обраного методу визначення митної вартості, а також містять розбіжності та зобов'язав позивача надати додаткові документи.

Позивач надав додаткові документи.

Незважаючи на це відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості № 400050000/2014/000051/1 від 29.10.2014 року, яким визначив митну вартість товару за другорядним методом - за ціною договору щодо ідентичних товарів, а також виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2014/00140 від 29.10.2014 року.

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є неправомірними, враховуючи наступне.

Витребовуючи крім основних ще додаткові документи, відповідач не конкретизував які саме розбіжності містять наданні позивачем документи та не зазначено інформації яка могла би визвати сумнів у достовірності заявленої митної вартості.

Попри це позивач надав відповідачу додаткові документи: копію бухгалтерської накладної № 2 від 22.01.2014 року та копію інформаційної цінової довідки Хмельницької торгово-промислової палати № 22-05/685 від 29.10.2014 року.

Каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару до митниці не надавались, оскільки як вбачається із довідки постачальника про підтвердження ціни товару від 23.07.2014 року, зернова жниварка продана позивачу за спеціальною ціновою програмою.

Враховуючи наведене позивач вважає, що відсутні підстави для обґрунтованого сумніву щодо вартості імпортованого товару.

Товар згідно декларації № 400050000/2014/013464 від 31.10.2014 року випущений у вільний обіг.

За правилами статті 55 Митного кодексу України, позивач надіслав відповідачу довідку про транспортні витрати № 1 від 21.01.2014 року, але відповідач своїм листом № 74/10/22-70-00.3-25 від 06.01.2015 року повідомив позивача, що підстави для скасування рішення про коригування митної вартості відсутні.

За таких обставин, картку відмови в прийняті митної декларації, в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, рішення про коригування митної вартості товарів та відповідь № 74/10/22-70-00.3-25 від 06.01.2015 року необхідно визнати неправомірними та скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, пояснивши суду, що між позивачем та компанією «CNHI International SA» Швейцарія укладено контракт № UA-APT-T-2013.

Позивач 29.10.2014 року для проведення митного оформлення товару подав до митного посту Хмельницької митниці електронну митну декларацію та товаросупровідні документи для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом визначення митної вартості товарів.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів відповідач виявив, що вони не містять всіх даних до обраного методу визначення митної вартості, а також містять розбіжності та зобов'язав позивача надати додаткові документи.

Позивач надав додаткові документи.

Незважаючи на це відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості № 400050000/2014/000051/1 від 29.10.2014 року, яким визначив митну вартість товару за другорядним методом за ціною договору щодо ідентичних товарів, а також виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2014/00140 від 29.10.2014 року.

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є неправомірними, враховуючи наступне.

Витребовуючи крім основних ще додаткові документи, відповідач не конкретизував які саме розбіжності містять наданні позивачем документи та не зазначено інформації яка могла би визвати сумнів у достовірності заявленої митної вартості.

Попри це позивач надав відповідачу додаткові документи, а саме: копію бухгалтерської накладної № 2 від 22.01.2014 року та копію інформаційної цінової довідки Хмельницької торгово-промислової палати № 22-05/685 від 29.10.2014 року.

Каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару до митниці не надавались, оскільки як вбачається із довідки постачальника про підтвердження ціни товару від 23.07.2014 року, зернова жниварка продана позивачу за спеціальною ціновою програмою.

Враховуючи наведене позивач вважає, що відсутні підстави для обґрунтованого сумніву щодо вартості імпортованого товару.

Товар згідно декларації № 400050000/2014/013464 від 31.10.2014 року випущений у вільний обіг.

За правилами статті 55 Митного кодексу України, позивач надіслав відповідачу довідку про транспортні витрати № 1 від 21.01.2014 року, але відповідач своїм листом № 74/10/22-70-00.3-25 від 06.01.2015 року повідомив позивача, що підстави для скасування рішення про коригування митної вартості відсутні.

За таких обставин, картку відмови в прийняті митної декларації, в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, рішення про коригування митної вартості товарів та відповідь № 74/10/22-70-00.3-25 від 06.01.2015 року необхідно визнати неправомірними та скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши суду, що митний орган може відмовити у митному оформленні товару за заявленою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів у визначених Митним кодексом України випадках.

Документи подані до митного оформлення не мають всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

В зв'язку з відсутністю відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів та рішення про коригування митної вартості.

За правилами статті 55 Митного кодексу України, позивач надіслав відповідачу довідку про транспортні витрати № 1 від 21.01.2014 року, але відповідач своїм листом № 74/10/22-70-00.3-25 від 06.01.2015 року повідомив позивача, що підстави для скасування рішення про коригування митної вартості відсутні.

За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що позивач 04.06.2004 року зареєстрований як юридична особа, та відповідно до статтей 15, 16 Податкового кодексу України є платником податків, зборів і зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктів 41.1, 41.3 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Розмежування повноважень і функціональних обов'язків контролюючих органів визначається законодавством України.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митне оформлення це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Згідно частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Із пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем, який виступає в якості покупця та компанією «CNHI International SA» Швейцарія яка виступає в якості продавця укладено контракт № UA-APT-T-2013 від 16.12.2013 року.

Згідно із пунктом 1 цього контракту продавець продає, а покупець купує товар згідно додатків, які є невід'ємною частиною цього контракту.

Пунктом 3 додатку № 3 до контракту встановлено, що товар як зазначено в специфікації 2 поставляється на умовах EXW Плоцьк Польща згідно правил Інкотермс-2010.

За специфікацією № 2 до контракту продавець зобов'язується доставити одну жатку зернову New Holland, модель 24GHCP (ширина захвату 7,3 м), нову, без транспортного візка.

Відповідно до правил Інкотермс-2010 термін EXW-«франко-завод» означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

Таким чином, цей термін покладає мінімальні обов'язки на продавця, а покупець несе всі витрати і ризики у зв'язку з перевезенням товару з площ продавця до місця призначення.

Однак, якщо сторони бажають покласти на продавця обов'язки щодо завантаження товару в місці відправлення та всі ризики й витрати такого вантаження, це має бути чітко обумовлено шляхом включення відповідного застереження до договору купівлі-продажу. Цей термін не слід застосовувати, коли покупець не в змозі виконати експортні формальності, прямо чи посередньо. За таких обставин має застосовуватися термін FCA, за умови, що продавець погоджується нести витрати й ризики, пов'язані з завантаженням товару.

Продавець не несе обов'язки по перевезенню і страхуванню товару та зобов'язаний за свій рахунок сплатити витрати пов'язані з упаковкою товару, необхідною для його перевезення.

Покупець не несе обов'язків по страхуванню товару та зобов'язаний нести всі ризики по втраті чи пошкодженні товару.

Продавець зобов'язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно надавати у розпорядження товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Для забезпечення доставки товару між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, укладено договір транспортно-експедиційних послуг № 90/АК від 19 серпня 2013 року.

Товар переміщений через митний кордон України, та поставлений на територію України до Хмельницької митниці під митний контроль в режимі імпорту.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості встановлений частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Позивач відповідно до процедури декларування, встановленої статтею 257 Митного кодексу України, для проведення митного оформлення імпортованого товару 29.10.2014 року подав до митного органу митну декларацію № 400050000/2014/013453, у якій задекларував до розмитнення механізм для збирання й обмолоту сільськогосподарських культур до зернозбирального комбайну моделі СХ8080-жниварка зернозбиральна моделі 24GHCP-1 штука, довжиною 7,32 м., серійний номер 249996086, нова, виробник-CNH Polska Sp.Zoo, торгова марка-New Holland, а також на виконання вимог статтей 52, 53 Митного кодексу України до митної декларації подав необхідні документи для митного оформлення товару, перелік яких наведений в графі 12 декларації. При визначені митної вартості товару позивачем застосовано основний метод визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну-за ціною договору (контракту).

Однією із форм здійснення митного контролю посадовими особами митних органів, як це передбачено пунктом 1 частини 1 статті 336 Митного кодексу України є перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

При проведені перевірки документів та відомостей, які надав позивач митному органу під час переміщення товару через митний кордон України, контролюючим органом встановлено розбіжності, а саме: згідно пунктів 2.1.5, 2.1.6 договору на танспортно-експедиційні послуги № 90/АК від 19 серпня 2013 року замовник зобов'язується організувати завантаження вантажу, тоді як згідно довідки про транспортні витрати № 1 від 21.01.2014 року вантажно-розвантажувальні роботи входять до вартості перевезення; при застосуванні умов поставки EXW-«франко-завод» покупець зобов'язаний завантажити товар на приймаючий транспортний засіб, витрати на завантаження товару несе покупець, якщо інше не вказано в договорі купівлі-продажу, тоді як згідно довідки про транспортні витрати № 1 від 21.01.2014 року вантажно-розвантажувальні роботи входять до вартості перевезення; відсутні документи, що підтверджують вартість транспортування товару із міста Плоцьк, Польща. Вартість задекларована в сумі 3765 грн., тоді як згідно поданих до митного оформлення документів вартість транспортування складає 40024 грн., із міста Зедельгем, Бельгія.

Також при перевірці встановлено відсутність документів які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, тобто відсутні документи, що підтверджують вартість навантаження товару, яку зобов'язаний сплатити покупець та документи, що підтверджують вартість транспортування товару із міста Плоцьк, Польща.

Митний орган провів консультацію із позивачем як це передбачено частиною 5 статті 55 Митного кодексу України, зокрема: декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Пунктами 1, 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Враховуючи, що документи, надані позивачем для митного оформлення товару містять розбіжності, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, митний орган після проведеної консультації зобов'язав позивача надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: виписку з бухгалтерської документації, прайс-листи фірми виробника товару.

Позивач надав додаткові документи, с саме: копію бухгалтерської накладної № 2 від 22.01.2014 року та копію інформаційної цінової довідки Хмельницької торгово-промислової палати № 22-05/685 від 29.10.2014 року.

Як встановлено із змісту позовної заяви та пояснень представника позивача каталоги, специфікації, прейскуранти фірми виробника товару до Хмельницької митниці не надавались, оскільки як вбачається із довідки постачальника про підтвердження ціни товару від 23.07.2014 року, зернова жниварка продана позивачу за спеціальною ціновою програмою.

За змістом додатково наданих позивачем документів, неможливо встановити будь-яку інформацію щодо складових митної вартості товару, а також стосовно виявлених при перевірці розбіжностей.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідач при перевірці митної декларації № 400050000/2014/013453 від 29.10.2014 року та документів, які підтверджують митну вартість товару прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № 400050000/2014/000051/1 від 29.10.2014 року, яким визначив митну вартість товару за другорядним методом - за ціною договору щодо ідентичних товарів, а також виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2014/00140 від 29.10.2014 року.

У вказаному рішенні відповідач зазначив: неподання до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості у відповідності до вимог частин 2, 8, 9 статті 52 та частин 2, 3 статті 53 Митного кодексу України.

Документи зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності в частині витрат на навантаження, а саме: згідно пунктів 2.1.5, 2.1.6 договору на танспортно-експедиційні послуги № 90/АК від 19 серпня 2013 року замовник зобов'язується організувати (забезпечити) завантаження вантажу, тоді як згідно довідки про транспортні витрати № 1 від 21.01.2014 року вантажно-розвантажувальні роботи входять до вартості перевезення.

Документи зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме відсутні документи, що підтверджують вартість транспортування із міста Плоцьк (Польща), яку задекларовано у сумі 3765 грн., а згідно поданих до митного оформлення документів на виконання частини 2 статті 53 Митного кодексу України вартість транспортування складає 40024 грн., із міста Зедельгем, Бельгія. Відсутні документи, що підтверджують вартість навантаження, яку згідно Інкотермс 2010 при застосуванні умов поставки EXW-«франко-завод» сплачує покупець.

В зв'язку з вищезазначеним необхідне подання додаткових документів у відповідності до частини 3 статті 53 Митного кодексу України: виписки з бухгалтерської документації, прайс-листів фірми виробника товару.

Метод 1 для визначення митної вартості не застосовано відповідно до вимог частини 2 статті 58 Митного кодексу України.

Консультацію проведено.

Застосовано другорядний метод за ціною договору щодо ідентичних товарів, на підставі інформації щодо товарів митне оформлення яких вже здійснено, зокрема митної декларації № 110130000/2014/505585 від 10.07.2014 року, рішення про коригування митної вартості № 400000003/2014/000009/1 від 24.07.2014 року.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів № 400050000/2014/000051/1 від 29.10.2014 року, відповідач виставив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2014/00140 від 29.10.2014 року, якою відмовив у митному оформленні (випуску) товарів.

З метою випуску закупленого обладнання у вільний обіг, враховуючи наявність картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2014/00140 від 29.10.2014 року, якою позивачу відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів, митне оформлення товару здійснено 29.10.2014 року за митною вартістю, визначеною митним органом за рішенням № 400050000/2014/000051/1 від 29.10.2014 року під гарантійні зобов'язання за правилами частини 7 статті 55 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 8 статті 55 Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Позивач надав для підтвердження митної вартості товару довідку про транспортні витрати № 1 від 21.01.2014 року. Оскільки в ній не вказано номер CMR тоді як в інших поданих до митного оформлення документах вказано номер CMR, а саме: 050356/001 від 17.01.2014 року, тому неможливо ідентифікувати таку довідку про транспортні витрати № 1 від 21.01.2014 року з оцінюваним товаром.

В зв'язку з цим відповідач своїм листом № 74/10/22-70-00.3-25 від 06.01.2015 року відмовив позивачу в скасуванні рішення про коригування митної вартості товарів № 400050000/2014/000051/1 від 29.10.2014 року.

Суд, досліджуючи встановлені обставини справи вважає, що у відповідача були правові підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № 400050000/2014/000051/1 від 29.10.2014 року, та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2014/00140 від 29.10.2014 року, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно умов поставки товару EX -«франко-завод» Інкотермс-2010 позивач зобов'язаний завантажити товар на приймаючий транспортний засіб, при цьому витрати на завантаження товару несе він як покупець товару, якщо інше не вказано в договорі купівлі-продажу, тоді як згідно довідки про транспортні витрати № 1 від 21.01.2014 року вантажно-розвантажувальні роботи входять до вартості перевезення товару.

Згідно пунктів 2.1.5, 2.1.6 договору на танспортно-експедиційні послуги № 90/АК від 19 серпня 2013 року замовник зобов'язується організувати завантаження вантажу, тоді як згідно довідки про транспортні витрати № 1 від 21.01.2014 року вантажно-розвантажувальні роботи входять до вартості перевезення, тобто відсутні документи, що підтверджують вартість навантаження товару, яку зобов'язаний сплатити покупець.

Позивач не надав документи, що підтверджують вартість транспортування товару із міста Плоцьк, Польща. Вартість транспортування товару задекларована в сумі 3765 грн., тоді як згідно поданих до митного оформлення документів вартість транспортування складає 40024 грн., із міста Зедельгем, Бельгія.

Із поданих позивачем в послідуючому документів неможливо встановити вартість транспортування товару із міста Плоцьк, Польща до Хмельницького.

Так як при перевірці встановлено відсутність документів які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, тобто відсутні документи, що підтверджують вартість навантаження товару, яку зобов'язаний сплатити покупець та документи, що підтверджують вартість транспортування із міста Плоцьк, Польща, суд вважає, що відповідач правомірно зобов'язав позивача надати додаткові документи, провівши відповідну консультацію з представником позивача.

Оскільки позивач надав додаткові документи з яких також неможливо встановити числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, відповідач у повній відповідності до вимог Митного кодексу України прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № 400050000/2014/000051/1 від 29.10.2014 року, в зв'язку з тим, що неможливо провести митне оформлення товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю товару виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Так як позивач не надав відповідачу додаткові документи для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, відповідач не мав законних підстав для визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту за основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, тобто за ціною договору (вартість операції).

Представником позивача в судовому засіданні не наведено доказів того, що митна вартість товарів повинна була бути визначена шляхом застосування основного методу-за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Відповідно частин 1, 2 статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

Відповідач при визначенні митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, застосував другорядний метод за ціною договору щодо ідентичних товарів, на підставі інформації щодо товарів митне оформлення яких вже здійснено, зокрема митна декларація № 110130000/2014/505585 від 10.07.2014 року, рішення про коригування митної вартості № 400000003/2014/000009/1 від 24.07.2014 року, відповідно до підпункту а) пункту 2) частини 1 статті 57 Митного кодексу України.

Як встановлено із пояснень представника відповідача джерелом інформації при встановлені митницею вартості товару стало митне оформлення ідентичного товару на Дніпропетровській митниці за митною декларацією № 110130000/2014/505585 від 10.07.2014 року.

Відповідач уже приймав рішення про коригування митної вартості товару № 400000003/2014/000009/1 від 24.07.2014 року, яке було оскаржено позивачем в судовому порядку.

Хмельницький окружний адміністративний суд своєю постановою від 06 листопада 2014 року по справі № 822/4485/14 у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Агропромтехніка» м. Хмельницький до Хмельницької митниці Міндоходів України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару № 400000003/2014/000009/1 від 24.07.2014 року, відмовив.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року по справі № 822/4485/14 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Агропромтехніка» залишено без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року без змін.

Згідно частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Представником позивача не надані докази того, що товар розмитнений за митною декларацією № 110130000/2014/505585 від 10.07.2014 року не може бути ідентичним товару який позивач зазначив у митній декларації № 400050000/2014/013453 від 29.10.2014 року.

Суд враховує, що позивач при проведенні митного оформлення товару не надав митному органу прас-листи, каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару.

Враховуючи наведене суд робить висновок про те, що рішення відповідача про коригування митної вартості № 400050000/2014/000051/1 від 29.10.2014 року, яким він визначив митну вартість товару за другорядним методом за ціною договору щодо ідентичних товарів, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2014/00140 від 29.10.2014 року, а також відповідь Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України № 74/10/22-70-00.3-25 від 06.01.2015 року відповідають вимогам Митного кодексу України, тому у суду відсутні правові підстави для того щоб визнати їх протиправними та скасувати.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та недоведений у судовому засіданні дослідженими доказами, тому його задоволені необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 41 ПК України, ст. ст. 1, 4, 7, 52, 53, 54, 55, 57, 59, 246, 248, 257, 318, 321, 335, 336 Митного кодексу України, ст.ст. 9, 11, 86, 159 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 25.03.2015 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 25 березня 2015 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський