Справа № 822/5525/14
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/5525/14

Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

01 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача : Яроша О.М.,

представників відповідача : Кундиловської М.М., Кабанової Р.Ю., Захарченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Летичівський комбікормовий завод" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Летичівський комбікормовий завод" до Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 січня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просили залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2014 року ТОВ "Летичівський комбікормовий завод" ().

24 листопада 2014 року за результатами перевірки складено акт №1566/22/34749921, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення форми В1 № від 14 серпня 2014 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 738696 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 369348 грн.

В результаті проведеної перевірки виявлено порушення позивачем вимог:

- п. 46.1, п. 46.5 ст. 46, п. 48.1 ст. 48, абз. "а" п. 200.4, п. 200.7, п. 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України, п. 4.6 розділу V "Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13 листопада 2013 року № 678 , ТОВ "Летичівський комбікормовий завод" завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за червень 2014 року на 738 696 грн.

- п. 46.1, п.46.5, ст. 46, п. 48.1 ст. 48, абз. "б" п. 200.4, п. 200.7, п. 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України , п. 4.6 розділу V "Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року № 678, ТОВ "Летичівський комбікормовий завод" занижено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за червень 2014 року на 738696 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд І інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, а в ході розгляду справи в суді І інстанції не встановлено порушень чинного законодавства з боку відповідача щодо прийняття останнім податкового повідомлення-рішення форми В1 № від 14 серпня 2014 року, оскільки сума, що зазначена позивачем в декларації з ПДВ за червень 2014 року не відповідає сумі, яка вказана в заяві про повернення суми бюджетного відшкодування.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду І інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з п. 200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Підпунктом "а" п. 200.4 ст.200 ПК України передбачено, що бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг.

Згідно з п. 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку на додану вартість самостійно приймає рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Таке рішення платника податку відображається ним у податковій декларації за той період, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п. 48.1 ст. 48 Податкового кодексу України Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 48.2 ст. 48 Податкового кодексу України встановлено, що обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

У відповідності до вимог п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України одним із обов'язкових реквізитів є звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація.

Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 23 вересня 2014 року № 678 (далі - Порядок).

Пунктом 13 розділу III Порядку визначено, що у складі декларації подаються передбачені цим Порядком додатки (у разі заповнення даних у відповідних рядках декларації) та копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних.

Висновки, що викладені в акті перевірки від 24 листопада 2014 року №1566/22/34749921, зроблені на підставі: декларації з ПДВ, Додатка №1 - розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) від 18 липня 2014 року, Додатку №2 Довідка про залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається не погашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2) від 18 липня 2014 року, Додатку №3 Розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ) від 18 липня 2014 року; Додатку №4 Заява на повернення суми бюджетного відшкодування (ДЗ) від 18 липня 2014 року, Додатку №5 Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) від 18 липня 2014 року, Додатку №8 Заява про відмову постачальника надати податкову накладну від 18 липня 2014 року, Реєстру виданих та отриманих податкових накладних від 18 липня 2014 року.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачем допущено арифметичну помилку при заповненні додатку 4 декларації.

Однак, у графі 4 стрічки 10, 11 додатку 2 до декларації платником податку вірно вказано суму залишку від'ємного значення, фактично сплаченого отримувачем товарів/послуг у розмірі 738696,00 грн., а саме у стрічці 10 - 192648,00 грн. за квітень 2014 року, стрічка 11 - 546048,00 грн. за травень 2014 року.

При цьому, податковий орган робить висновок, що позивач безпідставно задекларував бюджетне відшкодування у податковій декларації за червень 2014 року у сумі 738696 грн., оскільки у додатку 4 зазначена сума 1242215 грн. У судовому засіданні позивачем не надано доказів та обгрунтованих пояснень, чому штрафна санкція застосована до суми 738696 грн., а не до 1242215 грн.

Правомірність віднесення позивачем 738696 грн. до бюджетного відшкодування у декларації за червень 2014 року відповідачем не спростована. Наявна арифметична помилка може слугувати підставою для тимчасової відмови у відшкодуванні, проте не може розглядатись як доказ завищення суми бюджетного відшкодування.

Отже, відповідач діяв всупереч податковму законодавсту України, а тому податкове повідомлення-рішення Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції № від 14 серпня 2014 року підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при вирішенні спору суд першої інстанції врахував не всі його обставини, тому висновки суду по суті справи не в повній мірі відповідають встановленим у ній обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу про скасування оскаржуваного рішення слід задовольнити з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Летичівський комбікормовий завод" задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 січня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції № від 14 серпня 2014 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 квітня 2015 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.