Справа № 813/3469/14
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Справа № 876/6560/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївцемремонт» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2014 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області до Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївцемремонт» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року позивач - управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області звернулося до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївцемремонт», в якому стягнути з відповідача на користь управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за квітень 2014 року в сумі 37 092,54 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Постановлено стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївцемремонт» на користь управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області 37 092,54 грн. заборговності.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що Товариство з додатковою відповідальністю «Миколаївцемремонт» в добровільному порядку не здійснило відшкодування управлінню Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у розмірі 37 092,54 грн., та дана сума заявлена позивачем до стягнення з відповідача в судовому порядку.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, винесеною із порушенням норм прцесуального права, Товариство з додатковою відповідальністю «Миколаївцемремонт» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2014 року.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що судом першої інстанції порушено принципи законності, рівності сторін в процесі, змагальності сторін, оскільки не будо надано відповідачу можливості в наданні ним суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості щодо позову. Судом неповно з'ясовано всі обставини, які мають значення для справи, що в свою чергу призвело до постановлення неправильного та незаконного рішення по справі.

Крім того, апелянт вважає неправомірним призначення колишнім працівникам ТзДВ «Миколаївцемремонт» пільгових пенсій відповідно до пункту «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а отже, неправомірною є і вимога про стягнення суми заборгованості, зазначеної в позовній заяві позивача, оскільки такі пенсії мали призначатися відповідно до ч.1 ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Товариство з додатковою відповідальністю «Миколаївцемремонт» є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, зареєстрований як такий в управлінні Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області.

Згідно розрахунку сум заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за квітень 2014 року, призначених відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», фактичні витрати позивача на виплату та доставку таких пенсій склали 37 092,54 грн.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з абз. 4 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (абз. 5 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за Списком №1, покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абз. 5 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок ПФУ та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту ст. 14 Закону «Про пенсійне забезпечення» вбачається, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Аналіз положень п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у контексті ст. 14 Закону «Про пенсійне забезпечення» дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі ст. 14 Закону «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, Товариство з додатковою відповідальністю «Миколаївцемремонт» повинно відшкодувати управлінню Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пенсій, оскільки пенсії, призначені працівникам відповідача відповідно до п. «а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується розрахунками управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області та долучені до матеріалів справи.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за № 21-1 (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року зa № 64/8663), якою, зокрема, передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Відповідно до п.п. 6.8. зазначеної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах

Апеляційний суд вважає, безпідставними покликання апелянта з приводу того, що громадянам - колишнім працівникам ТзДВ «Миколаївцемремонт» незаконно була призначена та відповідно виплачувалася пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки законність чи незаконність призначення пільгової пенсії вказаним особам не є предметом спору у даній справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що доводи позивача про те, що витрати з виплати і доставки пільгових пенсій особам, яким пенсія призначена відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за квітень 2014 року в розмірі 37 092,54 грн. підлягають стягненню з відповідача, є обгрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївцемремонт» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2014 року у справі 813/3469/14 за позовом управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області до Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївцемремонт» про стягнення заборгованості - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник