Справа № 146/1056/14-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 146/1056/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Ставнійчук В.С.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

01 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :
постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є громадянином, який постійно проживав на території зони посиленого радіологічного контролю категорії 4, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.10).

18 грудня 2014 року позивач звернувся із заявою та відповідними документами з проханням призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Однак, протокольним рішенням № 7 від 24 грудня 2014 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, з посиланням на статтю 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"(а.с.9).

Вважаючи зазначені дії незаконними позивач звернувся до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини 3 статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Вказаним Порядком визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Зокрема, відповідно до п.п. 2,6 Порядку, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Підпунктом 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. При цьому учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1988 році не менше 30 календарних днів, пенсії призначаються із зменшенням віку на 5 років.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто досяг 55-ти річного віку (а.с.5).

Вінницькою облдержадміністрацією 18 січня 2007 року ОСОБА_1 видано посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

З копії трудової книжки позивача встановлено, що в період з 17 вересня 1985 року по 31 березня 2008 він працював водієм автобуса Томашпільського АТП 10180 (правонаступники Томашпільське АТП 10548, ВАТ "Томашпільське АТП 10548"), а з 09 вересня 2010 року і по даний час згідно трудових договорів з ФОП ОСОБА_2 працює водієм автобуса та обслуговує (в період роботи в Томашпільському АТП обслуговував) маршрути населених пунктів Томашпільського району віднесені до зони посиленого радіоекологічного контролю, а саме Вапнярка, Марківка, Антопіль, Горишківка, Жолоби, Паланка, Олександрівка, що також підтверджується довідками Томашпільського автопідприємства та ФОП ОСОБА_3 (а.с.6-7,13,14,16).

Судом встановлено, що рішенням Томашпільського районного суду від 08 грудня 2006 року, яке набрало законної сили, встановлено факт постійної роботи позивача з 1985 року і по даний час в населених пунктах Томашпільського району Вінницької області віднесених до зони посиленого радіоекологічного контролю (а.с.11).

На виконання рішення суду ОСОБА_1 видано посвідчення особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи ( категорія 4).

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, які були встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються (не можуть оспорюватися) в іншій судовій справі, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами, а тому обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2015 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2015 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.