Справа № 349/1863/14-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Справа № 876/11762/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2014 року по справі № 349/1863/14-а, 2а-349/81/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

01.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, яким просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області щодо відмови в задоволенні заяви про перерахунок пенсії та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю, з моменту її призначення з 07.03.2007 року з врахуванням вимог ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та в подальшому проводити нарахування і виплату згідно проведеного перерахунку.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2014 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області щодо відмови позивачу в здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та інтенсивності праці, премії та компенсації та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії, з врахуванням до заробітку для обпилення пенсії сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та інтенсивності праці, премії та компенсації з 01 червня 2014 року та виплатити недоплачену пенсію; зобов'язано відповідача в подальшому виплачувати позивачу пенсію згідно проведеного перерахунку; адміністративний позов в частині призначення та виплати пенсії за період з 07.03.2007 року по 31.05.2014 року залишено без розгляду.

Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в розумінні ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Іншими словами, допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення, суми індексації не є складовими заробітної плати державного службовця, тому не можуть враховуватися при здійсненні перерахунку пенсії.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України, колегія суддів відповідно до ч. 1 п. 3 ст.197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити частково із наступних підстав.

Відповідно до ст. 201 КАС України суд апеляційної інстанції змінює постанову суду, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно вирішив справу по суті, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07 березня 2007 року було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

04 листопада 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та інтенсивності праці, премії та компенсації та в подальшому проводити нарахування і виплату згідно проведеного перерахунку.

Листом № 221/Г-08 від 20 листопада 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області відмовило позивачу в перерахунку пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу", оскільки індексація та матеріальна допомога не є надбавками та не можуть бути враховані для розрахунку пенсії (а.с.11-13).

Колегія суддів не погоджується з такими діями відповідача з наступних підстав.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20.02.2012 року у справі №21-430а11, від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13, в яких визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, винагороди за вислугу років, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно норм чинного законодавства, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вирішивши справу по суті, помилково застосував норми матеріального права, тому постанову суду першої інстанції необхідно змінити в частині здійснення виплати до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин, а не в подальшому.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, до яких належать органи державної податкової служби та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дір бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно вирішив справу по суті, з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому постанову суду в частині здійснення виплати до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин слід змінити.

Керуючись ст. ст.160, 195, 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 1 ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області задоволити частково.

Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2014 року по справі № 349/1863/14-а, 2а-349/81/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - змінити, виклавши четвертий абзац резолютивної частини постанови в наступній редакції: «Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області виплачувати ОСОБА_1 пенсію до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич