Справа № 804/20784/14
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Риженко О.В.
за участю представника позивача Гапченка В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, третя особа-1 - ОСОБА_2, третя особа-2 - ОСОБА_3, третя особа-3 - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Сизар Ольга Анатоліївна про скасування рішення від 03.12.2014 р. №17676564; зобов'язання вчинити певні дії, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 р. даний адміністративний позов було залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 р. по справі було відкрито провадження та справа призначена до розгляду в судовому засіданні.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
15.01.2008 р. між ВАТ «Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого виступає ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №744331/ФЛ. На забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_2 по кредитному договору №744331/ФЛ було укладено договір іпотеки від 15.01.2008 р. №744331/ФЛ-З, у відповідності до якого предметом іпотеки виступало нерухоме майно, а саме: квартира №37, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 56,9 м.кв., житловою площею 34,0 м.кв.
Позивач в адміністративному позові зазначає, що грошові кошти надані ПАТ «Комерційний Банк «Надра», відповідно до кредитного договору №744331/ФЛ ОСОБА_2 були витрачені на придбання у власність предмета договору іпотеки від 15.01.2008 р. №744331/ФЛ-З, а саме: квартири №37 за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 56,9 м.кв., житловою площею 34,0 м.кв.
Договір іпотеки від 15.01.2008 р. №744331/ФЛ-З було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу - Петренко К.В. та зареєстровано в реєстрі за №18.
Відповідно до положень ст.73 ЗУ «Про нотаріат» на предмет договору іпотеки від 15.01.2008 р. №744331/ФЛ-З було накладено приватне обтяження у вигляді заборони на відчуження до закінчення дії даного договору іпотеки, таке обтяження було зареєстровано в реєстрі за №338.
На підставі реєстрації договору іпотеки від 15.01.2008 р. №744331/ФЛ-З та приватного обтяження, 15.01.2008 р. о 17:36 год. В Державному реєстрі іпотеки було зареєстровано приватне обтяження та присвоєно останньому номер:6402044, контрольна сума:Д5ВВ2БГ80.
У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 кредитних зобов'язань за кредитним договором №744331/ФЛ, ПАТ «Комерційний Банк «Надра» 18.02.2010 р. звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором №744331/ФЛ.
Шевченківським районним судом м.Києва було винесено судове рішення від 17.11.2010 р. про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором. Як зазначає позивач, судове рішення від 17.11.2010 р. набрало законної сили 28.01.2013 р.
28.02.2013 р. Шевченківським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №744331/ФЛ на загальну суму 196 163,49 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на час ухвалення судового рішення становило 1 556 694,61 грн. та 1 820,00 судових витрат.
28.05.2013 р. за вказаним вище виконавчим листом від 28.02.2013 р. було відкрито виконавче провадження №38192331, в рамках якого було описано майно ОСОБА_2, а саме: квартири №37 за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 56,9 м.кв., житловою площею 34,0 м.кв., яка і є предметом договору іпотеки №744331/ФЛ-З та розпочато процедуру реєстрації опису майна з публічних торгів.
У зв'язку з набранням чинності ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» реалізація предмету іпотеки була призупинена.
17.12.2014 р., як зазначає позивач, під час чергової перевірки стану предмету іпотеки було з'ясовано, що 03.12.2014 р. о 11:46:05 год. Державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області - Письменниковою Галиною Валеріївною було припинено іпотету ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та внесено відповідний запис №17676564 від 03.12.2014 р. о 11:54:23 год.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 09.12.2014 р. право власності ОСОБА_2 було припинено, підставою припинення стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, серія та номер 17850962, виданий 09.12.2014 р., засвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сизар О.А.
Позивачем було отримано дані, що припинення права власності ОСОБА_2 на предмет іпотеки відбулось в результаті продажу іпотеки, 09.12.2014 р. ОСОБА_2 відчужила предмет іпотеки на користь ОСОБА_3.
У зв'язку із зазначеним вище, позивач вважає рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області - Письменникової Галини Валеріївни від 03.12.2014 р. про припинення приватного обтяження (іпотеки) на нерухоме майно (індексний номер рішення:17676564 від 03.12.2014 р. о 11654623 год.) незаконним, просить суд скасувати зазначене рішення та зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області поновити запис про іпотеку нерухомого майна - квартири №37, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 56,9 м.кв., житловою площею 34,0 м.кв.
Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити за викладених у позові підстав.
Треті особи про дату, час та місце розгляду даної справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, однак до зали судового засідання не з'явились, будь-якої позиції, пояснень або заперечень з приводу заявленного адміністративного позову на адресу суду від них не надходило.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.
03.12.2014 р. об 11:46:05 державним реєстратором Реєстраційної служи Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області - Письменниковою Галиною Валеріївною було припинено іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки №744331/ФЛ-3 предметом якої є квартира №37 за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 56,9 м.кв., житловою площею 34,0 м.кв., про що було зроблено відповідний запис №7919668 в спеціальний розділ Реєстру майнових прав на нерухоме майно (індексний номер рішення:17676564 від 03 грудня 2014 р. об 11:54:23).
Правовідносини сторін, які виникають у сфері правових, економічних, організаційних засад проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від від 01.07.2004 № 1952-IV, Порядком внесення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. №1141.
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. ст.10, 11 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до абз.4 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від від 01.07.2004 № 1952-IV, обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.
У відповідності до норм ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2)право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3)інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в
такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для
державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у
випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Відповідно до п.2 ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: 1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; 2) рішень судів, що набрали законної сили; 3)ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; 4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; 5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; 7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом.
Відповідно до п.32 роздіду внесення записів до Державного реєстру прав порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, під час проведення державної реєстрації припинення права власності, інших речових прав на нерухоме майно або обтяжень таких прав державний реєстратор вносить до відповідного запису Державного реєстру прав такі відомості:1) підстава для припинення речових прав, їх обтяжень: назва документа; дата видачі документа; номер документа;ким виданий (оформлений) документ;додаткові відомості про документ; 2) підстава для внесення запису про припинення речових прав, їх обтяжень:назва рішення; дата формування рішення;індексний номер рішення; 3) реєстраційний номер, дата і час реєстрації заяви, на підставі якої проводиться державна реєстрація прав;4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.
Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України, в сукупності з доказами наявними в матеріалах справи, суд приходить до висновку про безпідставність та необгрунтованість заявлених позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до частини 3 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд зазначає, що представником позивача під час судового розгляду справи було надано пояснення стосовно предмета іпотеки, а саме: квартири №37, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 56,9 м.кв., житловою площею 34,0 м.кв., у відповідності до договору іпотеки від 15.01.2008 р. №744331/ФЛ-З та зазначено про кредитні правовідносини, які виникли між позивачем та третіми особами 1, 2 у справі, однак зазначені правовідносини не підпадають під визначення ст. 2 КАС України, якою визначено завдання адміністративного судочинства, а предметом даної адміністративної справи є оскарження рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області - Письменникової Галини Валеріївни про припинення приватного обтяження (іпотеки) на нерухоме майно (індексний номер рішення:17676564 від 03.12.2014 р. об 11:54:23).
А відтак суд зазначає, що відповідач діяв правомірно, у відповідності до норм ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме пункту 2 яким встановлено, що державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі рішень судів, що набрали законної сили.
Також позивачем не було надано до суду жодних належних доказів в розумінні ст.70 КАС України, які б свідчили про протиправність рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 17676564 від 03.12.2014 р. об 11:54:23, винесення його відповідачем не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без використання повноваження з метою, з якою це повноваження відповідачу надано; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено; недобросовісно; нерозсудливо; без дотримання принципу рівності перед законом; без запобігання несправедливій дискримінації; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення; без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення; несвоєчасно.
Відповідно до ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати. Обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.
Суд, згідно зі ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. При цьому ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме: третя особа-1 - ОСОБА_2, третя особа-2 - ОСОБА_3, третя особа-3 - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Сизар Ольга Анатоліївна про скасування рішення від 03.12.2014 р. №17676564; зобов'язання вчинити певні дії є необґрунтованим, а відтак таким, що задоволенню не підлягає.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Відповідно до меморіального ордеру від 19.12.2014 р. за №178301493 Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» було сплачено судовий збір у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три) грн.08 коп., який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету.
Враховуючи відмову у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме: третя особа-1 - ОСОБА_2, третя особа-2 - ОСОБА_3, третя особа-3 - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Сизар Ольга Анатоліївна про скасування рішення від 03.12.2014 р. №17676564; зобов'язання вчинити певні дії, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три) грн. 08 коп., сплаченого позивачем відповідно до наведеного вище меморіального ордеру.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме: третя особа-1 - ОСОБА_2, третя особа-2 - ОСОБА_3, третя особа-3 - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Сизар Ольга Анатоліївна про скасування рішення від 03.12.2014 р. №17676564; зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 06 лютого 2015 року.

Суддя Є.О. Жукова