Справа № 826/609/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 березня 2015 року 10:50 № 826/609/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді Аблова Є.В.,

судді Амельохіна В.В.,

судді Шулежка В.П.,

при секретарі судового засідання Мальчик І.Ю.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Іваницької Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що Міністерством фінансів України протиправно до стажу роботи позивача не було включено період з 07.04.2000 року по 16.05.2000 року, що є порушенням її прав та законних інтересів.

В позовній заяві позивач просять суд зобов'язати Міністерство фінансів України перерахувати ОСОБА_1 загальний стаж державної служби з 19 років 10 місяців 24 днів на 20 (двадцять) років 3 (три) дні; зобов'язати Міністерство фінансів України видати ОСОБА_1 довідку про загальний стаж державної служби 20 (двадцять) років 3 (три).

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, суд встановив наступне.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29.09.2006 р. у справі №2-а-578/06 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України про зобов'язання перерахування стаж роботи державної служби, підготовку та видачу необхідних документів для оформлення пенсії державного службовця, адміністративний позов задоволено частково, зобов'язано Міністерство фінансів України перерахувати ОСОБА_1 загальний стаж державної служби з 8 років 1 місяця 8 днів на 19 років 10 місяців 24 дня; зобов'язано Міністерство фінансів України видати ОСОБА_1 довідку про загальний стаж державної служби 19 років 10 місяців 24 дня для подачі до Пенсійного фонду для нарахування ОСОБА_1 відповідної пенсії.

Постановою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2007 року постанову Оболонського районного суду м. Києва від 29.09.2006 р. в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про зарахування до стажу державної служби період роботи з 01.10.1988 року по 31.12.1988 року у виробничому об'єднанні «Головрічфлот» - скасовано та прийнято нову постанову, якою задоволено позов про зарахування до стажу державної служби період роботи з 01.10.1988 року по 31.12.1988 року у виробничому об'єднанні «Головрічфлот»; зобов'язано Міністерство фінансів України перерахувати ОСОБА_1 загальний стаж державної служби з 8 років 1 місяць 8 днів на 20 років 01 місяць і 24 дні та видати їй відповідну довідку для нарахування пенсії державного службовця.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року постанову апеляційного суду м. Києва від 08.06.2007 року скасовано, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 29.09.2006 р.

Як зазначає позивач, вона перебувала на обліку в Центрі зайнятості Оболонського району м. Києва як безробітна у період з 07.04.2000 року по 16.05.2000 р., протягом якого отримувала заробітну плату з попереднього місця роботи, що підтверджується довідкою Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України від 24.01.2015 р.

З 17.05.2000 р. ОСОБА_1 знята з обліку у зв'язку з призначенням на посаду державного службовця - провідного економіста відділу інформатизації та зв'язків з проведення податкових реформ Управління моніторингу запровадження податкових реформ Міністерства фінансів України.

Додатково позивач зазначає, що з листа Національного агентства України з питань державної служби №6689/13-14 від 22.12.2014 р. дізналась, що період перебування на обліку в центрі зайнятості з 07 квітня 2000 року по 16 травня 2000 року може бути зарахований до стажу державної служби, оскільки період перебування на обліку в центрі зайнятості становив менше двох місяців, у зв'язку з чим безперервний трудовий стаж в Агентстві з питань банкрутства мав бути збережений відповідно до статті 493 КЗпП України також і в цей період.

Зазначене зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом №124-К від 12.07.1999 р. позивач з 12.07.1999 р. призначена на посаду державного службовця - головного спеціаліста відділу фінансово-економічного аналізу та ведення Реєстру Управління впровадження антикризових заходів в Агентство з питань банкрутства.

У зв'язку з ліквідацією Агентства з питань банкрутства наказом від 24.03.2000 р. №28-К від 24.03.2000 р. звільнена із займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України з наданням пільг і компенсацій встановлених ст. 493 КЗпП України.

Відповідно до ст. 493 КЗпП України (в редакції, чинній на момент звільнення позивача з зазначеної посади) працівникам, вивільнюваним з підприємств, установ, організацій, при розірванні трудового договору у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці (пункт 1 статті 40) зберігається середня заробітна плата на період працевлаштування, але не більш як на три місяці з дня звільнення з урахуванням виплати вихідної допомоги.

Виплата місячної вихідної допомоги і середнього заробітку, що зберігається, провадиться за попереднім місцем роботи. За зазначеними працівниками зберігається безперервний трудовий стаж, якщо перерва в роботі після звільнення не перевищила трьох місяців.

Як уже зазначалось, ОСОБА_1 перебувала на обліку в Центрі зайнятості Оболонського району м. Києва як безробітна у період з 07.04.2000 року по 16.05.2000 р., протягом якого отримувала заробітну плату з попереднього місця роботи.

Водночас, стаття 6 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що спосіб захисту, застосований судом у судовому рішенні, має призводити до поновлення права особи.

Крім того, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не зверталась до Міністерства фінансів України щодо здійснення перерахування ОСОБА_1 загального стажу державної служби з 19 років 10 місяців 24 днів на 20 (двадцять) років 3 (три) дні з наданням всіх документів, на підтвердження наявності підстав для здійснення такого перерахунку.

Крім того, матеріали справи не містять доказів відмови відповідача у здійсненні такого перерахунку загального стажу державної служби.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки судом на момент прийняття рішення встановлено відсутність порушеного права.

Статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 69-71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Амельохін В.В.

Суддя Шулежко В.П.