Справа № 336/9153/14-а
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"02" квітня 2015 р.справа № 336/9153/14-а(2а/336/258/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Прокопчук Т.С. Лукманової О.М.

розглянувши в письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення запорізької міської ради по Шевченківському району визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення запорізької міської ради по Шевченківському району (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення запорізької міської ради Шевченківському району під час проведення виплати одноразової допомоги по ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району провести перерахунок та виплату щорічної разової допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за 2013-2014 роки з урахуванням раніше сплачених сум.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення запорізької міської ради по Шевченківському району щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2014 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення запорізької міської ради по Шевченківському району на підставі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, за відрахування фактично отриманих ним сум.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, яку вважає незаконною і необґрунтованою, яка підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до управління за 2014 рік та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволені його позовних вимог до управління в повному обсязі та закрити провадження по справі.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.5).

На відповідача покладений обов'язок здійснення виплати щорічної допомоги на оздоровлення саме в розмірах, передбачених Законом України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розмір грошової допомоги на оздоровлення визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 в 2013-2014 роках нарахована щорічна допомога на оздоровлення у розмірі встановленому відповідно до постанови Кабінету Міністраів України від 12.07.2005 року№562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме:

- 26.12.2013 року виплачено в сумі 100 грн. за 2013 рік (а.с.7)

- 19.05.2014 року виплачено в сумі 100 грн. за 2014 рік (а.с.7).

Фінансування пільг і компенсацій громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у 2014 році проводиться відповідно до обсягів, затверджених Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік»

Частиною 2 статті 4 Бюджетного кодексу України передбачено, що виключно Законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України.

Частинами першою та другою статті 23 Бюджетного Кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Закон України №1622-VIІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", яким доповнено "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, що було прийнято Верховною Радою України 31 липня 2014 року (набрав чинності 03 серпня 2014 року).

Таким чином з 03 серпня 2014 року визначення порядку та розмірів виплат зазначеній категорії громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Однак, з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, тобто до набрання чинності Закону України від 31 липня 2014 року №1622-VIІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не міститься жодної норми, яка б обмежувала пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема ст.48.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, відповідачем безпідставно проводилась виплата щорічної допомоги на оздоровлення в розмірах менших ніж передбачено ст.48 даного Закону.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2014 року- залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова