Справа № П/811/510/15
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Справа №П/811/510/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування:

- податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2014 р., яким позивачу збільшено грошові зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 62 159,68 грн., у тому числі 49 727,74 грн. основного платежу та 12 431,94 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 10.11.2014 року, яким застосовано до позивача штрафні санкції в сумі 7 165,86 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-000611701 від 10.11.2014 р. на суму 47 772,39 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює оптову торгівлю твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, а господарські операції з ТОВ «Будмашпост» та ТОВ «БМК-Оіл» за якими сформовано витрати у 2011 році підтверджені первинними документами. Також позивач наголошує на тому, що оскільки ним не допущено завищення витрат за господарськими операціями з ТОВ «Будмашпост» та ТОВ «БМК-Оіл», то відповідачем безпідставно нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосовано штрафні санкції.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 відображено у податковій звітності правові взаємовідносини з ТОВ «Будмашпост» та ТОВ «БМК-Оіл» без мети реального настання правових наслідків та для заниження об'єкту оподаткування, несплати податків.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та заявив клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду подано заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.1, Т.2).

На підставі усної ухвали, прийнятої в судовому засіданні 02.04.2015 р. та занесеної до журналу судового засідання (а.с.4, Т.2), подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

У період з 17.10.2014 р. по 03.11.2014 р. посадовими особами Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області відповідно до направлень №1641, №1642 від 17.10.2014 р. (а.с.216, 217, Т.1) на підставі наказу №1923 від 06.10.2014 р. (а.с.218, Т.1) проведено планову документальну виїзну перевірку діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт №869/11-23-17-01/НОМЕР_1 від 10.11.2014 р., висновками якого, зокрема, є порушення ФОП ОСОБА_1, на думку відповідача:

- п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2011 рік на суму 49 727,74 грн.;

- п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у зв'язку з чим донараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2011 рік у розмірі 47 772,39 грн. (а.с.8-32, Т.1).

На підставі акта перевірки Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області (а.с.3, Т.2) винесено:

- податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2014 р., яким позивачу збільшено грошові зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 62 159,68 грн., у тому числі 49 727,74 грн. основного платежу та 12 431,94 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.36, Т.1);

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 10.11.2014 року, яким застосовано до позивача штрафні санкції в сумі 7 165,86 грн. (а.с.35, Т.1);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-000611701 від 10.11.2014 р. на суму 47 772,39 грн. (а.с.34, Т.1).

Як встановлено в судовому засіданні, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням податковим органом визначено грошові зобов'язання у зв'язку з включенням позивачем до складу витрат сум за господарськими операціями з ТОВ «Будмашпост» та ТОВ «БМК-Оіл», які на думку Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області, не носять реального характеру.

Відповідно до договору поставки №12/05-1 ДТ від 12.05.2011 р. (а.с.76-77, Т.1) ФОП ОСОБА_1 у травні 2011 року придбав у ТОВ «Будмашпост» дизельне пальне на суму 347 434,50 грн., у тому числі ПДВ - 57 905,75 грн., що підтверджується видатковою та податковою накладними (а.с.80, 81, Т.1). Суму 289 528,75 грн. ФОП ОСОБА_1 віднесено до складу витрат за 2011 рік (а.с.205-207, 208, Т.1).

Водночас матеріали справи містять копію паспорта якості на придбане позивачем дизельне пальне (а.с.86, Т.1).

Транспортування товару здійснювалося ТОВ «Будмашпост», що підтверджується товарно-транспортною накладною (а.с.85, Т.1). Також до суду надано копію акту приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю від 13.05.2011 р. (а.с.84, Т.1).

Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено в безготівковому порядку, що підтверджується банківською випискою (а.с.82, Т.1).

Також, за договором №02/08 від 02.08.2011 р. (а.с.143-144, Т.1) ФОП ОСОБА_1 придбав у ТОВ «БМК-Оіл» дизельне пальне, зокрема, у вересні 2011 року на суму 165 636,00 грн., у тому числі ПДВ - 27 606,00 грн., у жовтні 2011 року на суму 195 651,40 грн., у тому числі ПДВ - 32 608,57 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними (а.с.152, 153, 160, 161, Т.1). Суму 138 030,00 грн. та 163 042,00 грн. ФОП ОСОБА_1 віднесено до складу витрат за 2011 рік (а.с.205-207, Т.1).

Водночас, матеріали справи містять копію паспорта якості на придбане позивачем дизельне пальне (а.с.159, Т.1).

У судовому засіданні позивач пояснив, що транспортування придбаного товару не здійснювалося, оскільки такий товар за договором зберігання №1 від 26.09.2011 р. (а.с.128, Т.1) знаходився на зберіганні у ФОП ОСОБА_1, на підтвердження чого до суду надано копії акту приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю, товарно-транспортних накладних, акта про надання послуг, податкової накладної, журналу обліку надходження нафтопродуктів на зберігання (а.с.130-141, 148, 149, 156-158, 201-203, Т.1)

Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено в безготівковому порядку, що підтверджується банківськими виписками (а.с.154, 162, Т.1).

Разом з цим, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2013 р. у справі №811/329/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби про скасування податкового-повідомлення-рішення встановлено реальність господарської операції позивача щодо придбання нафтопродуктів у ТОВ «БМК-Оіл» за договором поставки нафтопродуктів №02/08 від 02.08.2011 р. (а.с.61, Т.1). Відтак зазначені обставини в силу ч.1 ст.72 КАС України не підлягають доказуванню.

У відповідності до п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Згідно з п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

З аналізу п.177.2, 177.4 ст.177, пп.138.4 ст.138 Податкового кодексу України суд вбачає, що визначальним фактором для формування платником податку витрат є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Відповідно до довідки Кіровоградської ОДПІ від 19.09.2011 р. №34464/17-20 та зі змісту акта №869/11-23-17-01/НОМЕР_1 від 10.11.2014 р. встановлено, що видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є, зокрема, оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (а.с.10, 92, Т.1).

Так, відповідно до договору від 09.04.2009 р. позивач орендує у ОСОБА_3 службове приміщення, склад, заправку, пожежний щит, резервуар та ємності в кількості 15 штук (а.с.63-65, 66, 68-71, Т.1).

Також за договором від 27.04.2009 р. ФОП ОСОБА_1 орендує у ПП «Міленіум 2010» ємність під паливно-мастильні матеріали та колонку розподільчу (а.с.93-96, Т.1).

Окрім того, позивачем здійснено реконструкцію складу паливно-мастильних матеріалів (ємність резервуарного парку - 49,5 м2, що засвідчується свідоцтвом №11000751 про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил від 18.12.2009 р. (а.с.67, Т.1).

Судом встановлено, що за договорами трудового найму від 10.05.2011 р. та від 25.09.2011 р. у позивача працювали два працівника - комірники складу паливно-мастильних матеріалів (а.с.240-243, Т.1), які пройшли навчання у Кіровоградському регіональному учбовому центрі та отримали допуск до обслуговування обладнання нафтобаз (а.с.72, Т.1).

У судовому засіданні позивач пояснив, що придбане дизельне пальне обліковане та використане ним в господарській діяльності, оскільки у подальшому реалізоване контрагентам - ПП «Консіс», ПП «Ді-Мок», ПП «Міленіум 2010», ОСОБА_4, ТОВ «БМК-Оіл», ППСТ «Надія», ПАТ «Кіровоградграніт», ПАТ « 2-й ім. Петровського цукровий завод», ТОВ Фірма «Олто», на підтвердження чого до суду надано копії договорів поставки нафтопродуктів, податкових, видаткових, товарно-транспортних накладних, банківських виписок, журналу обліку надходження нафтопродуктів, журналу кількісного руху нафтопродуктів по складу ПММ, журналу обліку густини нафтопродуктів, (а.с.88-92, 97-125, 175-194, 196-200, Т.1).

Таким чином, витрати понесені позивачем за вищевказаними господарськими операціями з ТОВ «Будмашпост» та ТОВ «БМК-Оіл» пов'язані з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1

При цьому витрати сформовано позивачем на підставі належно оформлених видаткових накладних за господарськими операціями з ТОВ «Будмашпост» та ТОВ «БМК-Оіл».

Також суд зауважує, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати його контрагентами податків до бюджету, від знаходження постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. При цьому, питання віднесення певних сум до складу витрат чи податкового кредиту не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Натомість, у разі, якщо такі особи не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо таких осіб.

Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області не доведено фактів відсутності реального характеру господарських операцій позивача з ТОВ «Будмашпост» та ТОВ «БМК-Оіл».

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2014 р. підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, з огляду на висновки податкового органу про завищення позивачем у 2011 році витрат та, як наслідок, заниження чистого оподатковуваного доходу на суму 330 784,93 грн. Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області донараховано ФОП ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок у розмірі 47 772,39 грн., у зв'язку з чим винесено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 10.11.2014 р., яким застосовано штрафні санкції в розмірі 7 165,86 грн.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VI (далі за текстом - Закон) платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

З огляду на зміст п.2 ч.1 ст.7 Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб-підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 р. №455 (далі за текстом - Інструкція), а тому посилання позивача на норми Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внесу на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 р. №21-5 є необґрунтованим.

Відповідно до п.4.9 Інструкції обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного соціального внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму виплат (доходу), на які нараховується єдиний внесок.

Згідно з п.6.2 Інструкції сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена платниками у строки, визначені відповідно до Закону підпунктом 6 пункту 4.3, абзацом другим підпункту 2, підпунктом 3 пункту 4.5 та підпунктом 2 пункту 4.6 розділу IV цієї Інструкції, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

На підставі абз.1 ч.4 ст.25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У відповідності до п.6.3 Інструкції органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб-підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті.

Згідно з абз.4 ч.4 ст.25 Закону у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до ч.11 ст.9 Закону у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

У відповідності до змісту п.3 ч.11 ст.25 Закону орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Відповідно до ч.14 ст.25 Закону про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Так як у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу, то відповідачем безпідставно донараховано ФОП ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок у розмірі 47 772,39 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 7 165,86 грн.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-000611701 від 10.11.2014 р. та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 10.11.2014 р. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відтак сплачений позивачем судовий збір (10% від ставки судового збору для позовних вимог майнового характеру) в розмірі 234,20 грн. підлягає присудженню з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23 грудня 2014 року винесене Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 62 159,68 грн., у тому числі 49 727,74 грн. основного платежу та 12 431,94 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

3. Визнати протиправним та скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 10 листопада 2014 року винесене Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в сумі 7 165,86 грн.

4. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-000611701 від 10 листопада 2014 року на суму 47 772,39 грн., винесену Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Присудити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1 (25031, АДРЕСА_1) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 234,20 грн. (двісті тридцять чотири грн. 20 коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт