Справа № 822/309/15
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/309/15

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

01 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, Хмельницького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про стягнення коштів за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області про зобов'язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 18.09.2014 року по час поновлення на роботі. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.02.2015 року позов задоволено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.02.2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Представник Хмельницького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області просив розглянути справу без його участі, інші учасники процесу про причини неявки в судове засідання не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 4 листопада 2014 року по справі № 822/4399/14 скасовано наказ Управління МВС України в Хмельницькій області № 23о/с від 18.09.2014 року "По особовому складу" про звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, та поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого дільничного інспектора міліції Зарічанського відділу міліції Хмельницького міського відділу УМВС України в Хмельницькій області. Вказано, що постанова в частині поновлення на посаді підлягає негайному виконанню ( стор. 5 - 6 справи). Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року зазначену постанову від 04.11.2014 року залишено без змін ( стор. 7 - 9 справи).

За правилами ч. 1 ст.72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, рішенням ХОАС у справі № 822/4399/14 встановлено протиправність наказу Управління МВС України в Хмельницькій області № 23о/с від 18.09.2014 року "По особовому складу" про звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, що не потребує доказуванню у цій справі і тому це рішення повинно було безумовно і негайно виконано.

Управління МВС України в Хмельницькій області виконало постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 4 листопада 2014 року, наказом №26о/с від 11.02.2015 року, яким скасовано пункт наказу УМВС № 231 о/с від 18 вересня 2014 року в частині звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 (П-005911), з посади старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Зарічанського відділу міліції Хмельницького міського відділу УМВС (стор. 34 справи). Тобто фактично поновлення позивача на роботі було проведено не негайно за рішенням суду, а майже через 3 місяці.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції керувався тим, що згідно з ч.1 ст. 18 Закону України "Про міліцію", порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення).

Відповідно абз.1 п.24 Положення, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 р. № 499 (далі - Інструкція).

Згідно п.1.6 Інструкції, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог щодо нарахування та виплати грошового забезпечення Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області з дати незаконного звільнення, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили до часу поновлення на посаді, проведеного наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області №26о/с від 11.02.2015 року.

Відповідачі у ході апеляційного розгляду не надали суду розрахунок загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу. Тому апеляційний суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов'язання нарахувати і виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, тобто з дня незаконного звільнення і по день поновлення на роботі, без визначення суми такого відшкодування.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.