Справа № 803/354/15-а
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 рокуСправа № 803/354/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

суддів Валюха В.М., Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Приходай Я.О.,

з участю представника позивача Гончарука В.В.,

представника відповідача Куляша О.О.,

представника третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Литвинюка Ю.В.,

представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Вікторського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Волвест» до Державної виконавчої служби України з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин №36» ЛТД, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Волвест» (далі - ТзОВ «Волвест») звернулося з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Магазин №36» ЛТД, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», про визнання протиправними дій щодо передачі на реалізацію майна - магазину з кафе (приміщення з №58-1 по №58-43) загальною площею 1 029,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Відродження, 18, та зобов'язання відповідача провести дії по зняттю з реалізації через Систему електронних торгів арештованим майном, які призначені на 04.03.2015 р., вказаного майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебуває виконавче провадження № 20594365 про звернення стягнення боргу у сумі 1 648 617,55 доларів США на предмет іпотеки за іпотечним договором № 09.20/08-1 від 21.08.2008 р., а саме: магазин з кафе (приміщення з №58-1 по №58-43) загальною площею 1 029,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, проспект Відродження, 18, та належить майновому поручителю - ТзОВ «Магазин №36» ЛТД.

Відповідно до п.1.5 Іпотечного договору № 09.20/08-І від 21.08.2008 р., в редакції викладеній згідно з договором про внесення змін № 1 від 22.12.2008 р., заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами у загальній сумі 10 789 917 грн., що становить в еквіваленті за офіційним курсом Національного Банку України на дату укладання Іпотечного договору 2 227 572,77 доларів США.

Позивач вважає, що його права, як боржника за договором іпотеки та зберігача майна, так і права поручителя за вказаним договором - ТзОВ «Магазин №36» ЛТД були порушені в ході оцінки арештованого майна, оскільки останній в порядку, визначеному статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження» не був ознайомлений зі звітом оцінювача та позбавлений таким чином права на подання заперечень проти результатів оцінки, згідно з якими вартість арештованого майна визначена в сумі 4 401 000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ТзОВ «Магазин №36» ЛТД в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві та виступі представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки усі дії відповідача були вчинені відповідно до норм чинного законодавства, зокрема Закону України «Про виконавче провадження». Позовні вимоги вважає необґрунтованими, у зв'язку з чим просив суд відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ПАТ «ВТБ Банк» в судовому засіданні заперечив проти задоволення адміністративного позову, мотивуючи тим, що як позивач, так і третя особа на стороні позивача протягом тривалого часу не виконують жодних зобов'язань перед банківською установою на виконання умов іпотечного договору, оскаржуючи, окрім іншого, проведення та результати експертної оцінки предмета іпотеки.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третіх осіб, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.08.2010 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження ВП № 20594365 за заявою стягувача по примусовому виконанню наказу № 9/178-1, виданого 23.06.2010 року господарським судом Волинської області, про стягнення з ТзОВ «Волвест» на користь ВАТ «ВТБ Банк» 1 648 617,55 доларів США та звернення стягнення боргу в сумі 1 648 617,55 доларів США на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21.08.2008 р. № 09.20/08-1, а саме: магазин з кафе (приміщення з № 58-1 по № 58-43) загальною площею 1 029,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, проспект Відродження, 18, та належить майновому поручителю - ТзОВ «Магазин №36» ЛТД.

24.01.2011р. вищезазначене нерухоме майно було арештовано, про що складено відповідний акт опису й арешту майна серії АА № 968015.

Постановою відповідача від 09.01.2014 року у зв'язку з необхідністю отримання висновку експерта про оцінку вищезазначеного нерухомого майна було призначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Колсалтинговий центр «Маркон» в особі ОСОБА_5 експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Вказаним експертом 04.02.2014 року складено висновок про вартість майна: магазину з кафе (приміщення з №58-1 по №58-43) загальною площею 1 029,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, проспект Відродження, 18, відповідно до якого ринкова вартість об'єкта оцінки без податку на додану вартість станом на 13.01.2014 р. становить 4 205 000 грн.

Відповідач листом від 13.02.2014 р. № 14-0-34-772/5-258/1 повідомив ТзОВ «Магазин №36» ЛТД та ПАТ «ВТБ Банк» про експертну оцінку майна.

12.03.2014 р. ТзОВ «Магазин №36» ЛТД подало до відповідача заяву про призначення рецензування звіту про оцінку майна, оскільки вважає визначену вартість об'єкта оцінки несправедливою.

Державним виконавцем 03.10.2014 р. винесено постанову про призначення Приватного підприємства «Консалтингова група «Агро-Експерт» в особі ОСОБА_6 експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні.

01.12.2014 року вищезгаданим експертом складено висновок про вартість майна: магазину з кафе (приміщення з №58-1 по №58-43) загальною площею 1 029,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, проспект Відродження, 18, та визначено ринкову вартість об'єкта оцінки без врахування податку на додану вартість станом на 22.10.2014 р. в розмірі 4 401 000 грн.

Відповідач листом від 23.12.2014 р. № 14-0-34-7463/2-258/1 повідомив ТзОВ «Магазин №36» ЛТД та ПАТ «ВТБ Банк» про експертну оцінку майна.

Надаючи правову оцінку правомірності дій відповідача під час здійснення виконавчого провадження суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статі 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Таким чином, сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 20594365, у зв'язку з запереченням ТзОВ «Магазин №36» ЛТД результатів оцінки майна, державним виконавцем було призначено рецензування звіту про оцінку майна, про результати якого листом від 23.12.2014 р. № 14-0-34-7463/2-258/1 було повідомлено ТзОВ «Магазин №36» ЛТД та ПАТ «ВТБ Банк».

Даний лист отримано ТзОВ «Магазин №36» ЛТД 26.12.2014 р., а ПАТ «ВТБ Банк»- 29.12.2014 р., що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Отже, приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо здійснення оцінки арештованого майна відповідають вимогам діючого законодавства, а тому на торги було передано майно, оцінка якого була здійснена у відповідності до статей 54, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд також вважає необґрунтованими посилання позивача, як на ознаку неправомірності дій відповідача щодо реалізації майна, на той факт, що відповідач не надсилав на адресу ТзОВ «Магазин №36» ЛТД оцінку арештованого майна, оскільки вказана обставина спростовується матеріалами справи.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, здійснивши аналіз матеріалів справи та пояснень представників сторін, третіх осіб у їх сукупності, суд дійшов висновку, що докази, надані відповідачем у якості заперечень проти позову, є належними доказами у справі, адже вони містять вичерпну інформацію, яка об'єктивно спростовує обґрунтованість позовних вимог.

Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що відповідач при вчиненні дій, пов'язаних з оцінкою та реалізацією майна боржника, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 03 квітня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя В.В. Дмитрук

Судді В.М. Валюх

Ю.Ю. Сорока