Справа № 2а-3847/11/2070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2015р. м. Київ К/9991/19931/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Кохан О.С.,

представника позивача Коваленка О.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Харківської митниці Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012 по справі №2а-3847/11/2070 за позовом Публічного акціонерного товариства «Фармстандарт-Біолік» до Харківської митниці Міндоходів, за участю прокуратури Харківської області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2011, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Фармстандарт-Біолік» до Харківської митниці Міндоходів, за участю прокуратури Харківської області про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення від 18.03.2011 №33 та №34.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Харківська митниця Міндоходів 21.03.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 25.04.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 8, 19, 129 Конституції України, підпункту 3.1.2 пункту 3.1 статті 3, пункт 4.3 статті 4 Закону України «Про податок на додану вартість», статті 267 Митного кодексу України, статей 7, 8, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Харківською обласною митницею проведено планову виїзну документальну перевірку Публічного акціонерного товариства «Фармстандарт-Біолік», за результатами якої складено акт від 07.02.2011 №0004/10/807000000/.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог статей 189, 267 Митного кодексу України, а саме згідно з контрактом від 24.03.2006 «Про передання прав на використання інформації відносно промислового, комерційного та наукового досвіду (ноу-хау) виготовлення НІВ вакцини», укладеного позивачем з компанією Solux Corporation, та актом виконаних робіт етапу 3 від 22.09.2006 товариство отримало штам-продуцент, але не задекларувало вказаний товар та не сплатило відповідні податки і збори.

За посиланнями митного органу, у зв'язку з тим, що вартість штаму-продуценту окремо в контракті не визначена, відповідач визначив митну вартість такого штаму - продуценту в розмірі загальної вартості контракту 2350000,00 доларів США.

За результатами перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.03.2011 №33, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 4667393,75грн., в тому числі за основним платежем - 3733915,00грн. та штрафні (фінансові) санкції 933478,75грн.; від 18.03.2011 №34, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій 170,00грн.

Згідно з підпунктом 3.1.2 пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість» об'єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі імпорту або реімпорту.

Відповідно до пункту 2 статті 1 Митного кодексу України ввезення товарів і транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів і транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України у відповідному напрямку.

Згідно з пунктами 23, 35 статті 1 Митного Кодексу України переміщення товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях - це переміщення товарів через митний кордон України при здійсненні експортно-імпортних операцій, а також інших операцій, пов'язаних із ввезенням товарів на митну територію України, вивезення товарів за межі митної території України або переміщенням їх митною територією України транзитом. При переміщенні товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях оформляється вантажна митна декларація.

Пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що мж Публічним акціонерним товариством «Фармстандарт-Біолік» та компанією Solux Corporation (США) було укладено контракт від 24.03.2006 про передання прав на використання інформації відносно промислового, комерційного та наукового досвіду (ноу-хау) виготовлення НІВ вакцини, відповідно до якого передбачено передача права на використання інформації відносно промислового, комерційного та наукового досвіду виготовлення вакцини. Одним з етапів передачі прав на ноу-хау контрактом визначено передачу штаму-продуценту.

Згідно з листом Міністерства Охорони Здоров'я України від 05.05.2010 №18.984/16-03 на різних етапах розробки та впровадження лікарського препарату використовуються штами різного призначення.

За посиланнями позивача штам-продуцент компанії Solux Corporation (США) на митну територію України не ввозився.

Так, для виготовлення експериментальних зразків використовуються штами не для комерційного використовування, а для лабораторних досліджень, зокрема, для опробовування технології використовується штами гемофільної палочки, які Публічним акціонерним товариством «Фармстандарт-Біолік» було отримано та ввезено на митну територію України від компанії «LGC Limited» (Великобританія).

Натомість, штам-продуцент компанії Solux Corporation (США) має бути використаним на стадії виробництва з метою реалізації продукції, але впровадження на підприємстві технології виготовлення HIB вакцини знаходиться на стадії виробництва зразків для вивчення відтворення технології та стабільності.

Разом з тим, Харківською митницею Міндоходів не надано доказів ні на підтвердження переміщення позивачем через митний кордон штаму-продуценту компанії Solux Corporation, ні на підтвердження можливої вартості такого штаму-продуценту, що свідчить про недоведеність правомірності визначення відповідачем податкових зобов'язань Публічному акціонерному товариству «Фармстандарт-Біолік».

Враховуючи викладене, за встановлених судами обставин, висновок судів першої та апеляційної інстанцій щодо протиправності податкових повідомлень-рішень від 18.03.2011 №33 та №34 є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, та частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Харківської митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012 по справі №2а-3847/11/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв