Справа № 2а-3959/11/2170
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року м. Київ К/800/55620/13

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11.05.2012 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2013 року

у справі № 2-а-3959/11/2170

за позовом Комунального підприємства «Котельщик»

до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонської області Державної податкової служби

про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Комунальне підприємство «Котельщик» звернулось до суду з адміністративним позовом до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 11.05.2012 року у справі № 2-а-3959/11/2170, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2013 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсними податкові повідомлення-рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонської області від 25.06.2007 року № /0 в частині штрафних санкцій в сумі 450, 14 грн., № /0 в частині штрафних санкцій в сумі 250, 00 грн., № /0 в частині штрафних санкцій в сумі 250, 00 грн., № /0 в частині штрафних санкцій в сумі 250, 00 грн., № /0 в частині штрафних санкцій в сумі 500, 00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за результатами проведеної невиїзної документальної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання за період з 14.11.2005 року по 14.09.2006 року по податку на додану вартість КП «Котельщик», відповідачем складено акт від 25.06.2007 року № , яким встановлено несвоєчасну сплату суми узгодженого податкового зобов'язання. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.06.2007 року № /0, яким визначено штрафні санкції у розмірі 50 % суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов'язання (126 555, 18 грн.) в сумі 63 277,59 грн.

За результатами проведеної невиїзної документальної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання за період з 02.03.2006 року по 20.10.2006 року по податку на додану вартість КП «Котельщик», відповідачем складено акт від 25.06.2007 року № , яким встановлено несвоєчасну сплату суми узгодженого податкового зобов'язання. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.06.2007 року № /0, яким визначено штрафні санкції у розмірі 50 % суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов'язання (53 727, 68 грн.) в сумі 26 863, 84 грн.

За результатами проведеної невиїзної документальної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання за період з 30.03.2006 року по 20.10.2006 року по податку на додану вартість КП «Котельщик», відповідачем складено акт від 25.06.2007 року № , яким встановлено несвоєчасну сплату суми узгодженого податкового зобов'язання. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.06.2007 року № /0, яким визначено штрафні санкції у розмірі 50 % суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов'язання (14 391, 00 грн.) в сумі 7 195, 50 грн.

За результатами проведеної невиїзної документальної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання за період з 03.05.2006 року по 20.10.2006 року по податку на додану вартість КП «Котельщик», відповідачем складено акт від 25.06.2007 року № , яким встановлено несвоєчасну сплату суми узгодженого податкового зобов'язання. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.06.2007 року № /0, яким визначено штрафні санкції у розмірі 50 % суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов'язання (62 030, 00 грн.) в сумі 31 015, 00 грн.

За результатами проведеної невиїзної документальної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання за період з 30.05.2006 року по 20.11.2006 року по податку на додану вартість КП «Котельщик», відповідачем складено акт від 25.06.2007 року № , яким встановлено несвоєчасну сплату суми узгодженого податкового зобов'язання. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.06.2007 року № /0, яким визначено штрафні санкції у розмірі 50 % суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов'язання (12 522, 00 грн.) в сумі 6 261, 00 грн.

За результатами проведеної невиїзної документальної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання за період з 30.06.2006 року по 20.11.2006 року по податку на додану вартість КП «Котельщик», відповідачем складено акт від 25.06.2007 року № , яким встановлено несвоєчасну сплату суми узгодженого податкового зобов'язання. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.06.2007 року № /0, яким визначено штрафні санкції у розмірі 50 % суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов'язання (15 216, 00 грн.) в сумі 7 608, 00 грн.

За результатами проведеної невиїзної документальної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання за період з 20.07.2006 року по 20.11.2006 року по податку на додану вартість КП «Котельщик», відповідачем складено акт від 25.06.2007 року № , яким встановлено несвоєчасну сплату суми узгодженого податкового зобов'язання. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.06.2007 року № /0, яким визначено штрафні санкції у розмірі 50 % суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов'язання (4 676, 00 грн.) в сумі 2 338, 00 грн.

За результатами проведеної невиїзної документальної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання за період з 02.10.2006 року по 20.11.2006 року по податку на додану вартість КП «Котельщик», відповідачем складено акт від 25.06.2007 року № , яким встановлено несвоєчасну сплату суми узгодженого податкового зобов'язання. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.06.2007 року № /0, яким визначено штрафні санкції у розмірі 20 % суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов'язання (2 311, 00 грн.) в сумі 462, 20 грн.

За результатами проведеної невиїзної документальної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання за період з 31.07.2006 року по 20.11.2006 року по податку на додану вартість КП «Котельщик», відповідачем складено акт від 25.06.2007 року № , яким встановлено несвоєчасну сплату суми узгодженого податкового зобов'язання. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.06.2007 року № /0, яким визначено штрафні санкції у розмірі 50 % суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов'язання (7 865, 00 грн.) в сумі 3 932, 50 грн.

За результатами проведеної невиїзної документальної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання за період з 30.08.2006 року по 20.11.2006 року по податку на додану вартість КП «Котельщик», відповідачем складено акт від 25.06.2007 року № , яким встановлено несвоєчасну сплату суми узгодженого податкового зобов'язання. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.06.2007 року № /0, яким визначено штрафні санкції у розмірі 20 % суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов'язання (23 461, 00 грн.) в сумі 4 692, 20 грн.

Суди попередніх інстанцій прийшли до висновку щодо часткового задоволення позову, оскільки податковий орган не наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податку.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій враховуючи наступне.

Пунктом 5.1 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» передбачено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно із пп. 5.2.1 п.5.2 ст. 5 вказаного Закону податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту (проведення платником податків процедури адміністративного оскарження рішення контролюючого органу).

Відповідно до пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 цього Закону платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Підпунктом 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлена відповідальність платників податків за несплату узгодженої суми податкового зобов'язання протягом граничних строків.

Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» установлює, зокрема, порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків, зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не визначає подію, з настанням якої сплата узгодженої суми податкового зобов'язання вважається такою, що відбулася.

Згідно із п. 3 частини першої, частини третьої ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Обов'язок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) припиняється із сплатою податку, збору (обов'язкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до частини третьої ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженнями та похованням» днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування за безготівковими розрахунками - день подання до установи банку розрахункових документів на перерахування страхових внесків на рахунок Фонду; у разі сплати готівкою - день внесення коштів до банківської установи чи відділення зв'язку для перерахування на рахунок Фонду.

Частиною сьомою ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З врахуванням викладеного є підстави для висновку, що з поданням позивачем до установи банку платіжних доручень на перерахування сум податку на додану вартість його обов'язок щодо сплати податку в цих сумах припинився.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно наданих податковим органом розрахунків штрафних санкцій, згідно наданих позивачем платіжних доручень та податкової звітності з податку на додану вартість вбачається, що податковим органом віднесено сплачені позивачем суми податку на додану вартість на погашення податкового боргу, який виник за минулі періоди.

Відповідно до пп. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» джерелами самостійної сплати податкових зобов'язань або податкового боргу платника податку є будь-які власні кошти такого платника податку. Отже, грошовий платіж є єдиною формою сплати податкових зобов'язань і погашення податкового боргу.

Згідно із п. 5.3 Інструкції про порядок ведення державними податковими інспекціями оперативно-бухгалтерського обліку податків і неподаткових платежів, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 12.05.1994 року № 37 при обробці розрахункових документів про сплату платежів до бюджету в автоматичному режимі з використанням даних електронного реєстру розрахункових документів відповідальною особою, яка проводить їх обробку, за зовнішніми ознаками перевіряються дані заповнення реквізиту «призначення платежу» на відповідність необхідним вимогам та на його паперовій копії проставляються дата та підпис відповідальної особи.

Судами встановлено, що відповідачем, не звертаючи уваги на призначення платежів в платіжних дорученнях, зараховані вказані платежі на погашення не поточних податкових зобов'язань, а податкового боргу, що виник раніше з податку на додану вартість в порядку календарної черговості настання граничних строків сплати узгоджених зобов'язань.

Вірним є висновок судів, що у разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань, передбаченого п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», податковий орган не наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

За таких обставин, самостійне зарахування податковим органом сплачених платником податку сум у рахунок податкового боргу або тих податкових зобов'язань, які не вказані в призначенні платежу під час перерахування платником податків коштів до бюджету, є неправомірним, оскільки право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику.

Тому вірним є висновок судів попередніх інстанцій, що дії відповідача щодо самостійного зарахування сплачених позивачем сум податку на додану вартість в рахунок погашення податкового боргу попередніх податкових періодів є неправомірними.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено обґрунтовані рішення, які постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області відхилити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11.05.2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2013 року у справі № 2-а-3959/11/2170 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук