Справа № 754/15656/14-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко Є.О.

Суддів: Горбань Н.І.

Межевич М.В.

при секретарі Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання неправомірними дій та зобов'язання перерахувати недоотримані кошти, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації (далі - УПСЗН Деснянської РДА) про визнання неправомірними дій щодо призначення та нарахування допомоги на першу дитину яка перебуває під опікою чи піклуванням та зобов'язання провести перерахунок даної допомоги з квітня 2013 року по теперішній час в обсязі двох прожиткових мінімумів, без вирахування сукупного доходу, а саме частини допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється одноразово та одноразової допомоги, яка надається відповідно до законодавства, зобов'язання виплатити недоотриманні суми компенсації та стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року позов задоволено частково, визнано дії УПСЗН Деснянської РДА неправомірними та зобов'язано здійснити ОСОБА_3 перерахунок державної соціальної допомоги на дитину над якою встановлено опіку та піклування з березня 2014 року. В іншій частині позову відмолено.

На вказану постанову УПСЗН Деснянської РДА подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволені позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_3 з 22.07.2013 р. перебуває на обліку в УПСЗН Деснянської РДА та отримує державну соціальну допомогу на дитину над якою встановлено опіку чи піклування та допомогу по догляду за першою дитиною до досягнення нею трирічного віку.

ОСОБА_3 звернулася з заявою від 15.10.2014 р. за вх.. 713 до УПСЗН Деснянської РДА про перерахунок допомоги на дитину, яка перебуває під опікою чи піклуванням.

За результатами розгляду даної заяви УПСЗН Деснянської РДА листом від 24.10.2014 р. надано відповідь про відмову позивачу у перерахунку виплати допомоги на дитину, яка перебуває під опікою чи піклуванням, у зв'язку з відсутністю підстав.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», громадяни, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 2 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» визначено, що сім'я з дітьми - поєднане родинними зв'язками та зобов'язаннями щодо утримання коло осіб, у якому виховуються рідні, усиновлені діти, а також діти, над якими встановлено опіку чи піклування.

До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28.12.2007 р. № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» - правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, частиною 1 статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до п.п. 23, 25 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені відповідні зміни до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», зокрема, змінами до статті 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнано неконституційними низку положень Закону України» Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", в тому числі й пункту 25 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо виключення статей 40-44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31.12.2008 р.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", а з 01.01.2009р. - статті 13, 15 Закону України «Про допомогу сім'ям з дітьми".

Водночас частиною третьою статті 45 Закону України від 27.04.2010 р. № 2154-VI «Про Державний бюджет України на 2010 рік» було визначено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1751 саме на виконання Закону України «Про допомогу сім'ям з дітьми».

При цьому. Розмір і порядок виплати допомоги відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» Кабінетом Міністрів України не визначались.

Оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не змінювались розмір та порядок виплат грошових коштів. Обумовлених Законами України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», то розмір такої допомоги визначається приписами вказаних Законів.

Відповідно до п. 26 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», де зазначено, що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається в розмірі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 2 п. 26 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» у разі коли на дитину виплачуються призначені в установленому порядку пенсія, аліменти, стипендія, державна допомога (крім державної соціальної допомоги, що виплачується на дітей-інвалідів відповідно до законодавства), розмір допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, визначається як різниця між двома прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку та розміром призначених пенсій, аліментів, стипендії, державної допомоги.

Розмір призначених пенсій, аліментів, стипендії, державної допомоги враховується як середньомісячний розмір зазначених виплат, одержаних на дитину за попередні шість календарних місяців.

Допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на шість місяців. Питання про продовження виплати допомоги вирішується на підставі заяви та довідок про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, що одержує опікун чи піклувальник на дитину.

Відповідно до п. 9 Наказу №486/202/524/455/3370 від 15.11.2001 р. «Про затвердження Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги», де зазначається обчислення доходу, то загальна сума сукупного доходу одержувачів допомоги включає в себе суму всіх доходів кожної особи, яка враховується при наданні допомоги, визначених на підставі наданих документів за останні шість календарних місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням соціальної допомоги, якщо інше не передбачено законодавством.

Крім того, підпунктом 9.3 Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги зазначено, що сукупний дохід усіх осіб, які враховуються при наданні допомоги, провадиться шляхом ділення загальної суми сукупного доходу одержувачів допомоги на 6, якщо інше не передбачено законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 10.10.2014 р. звернулась до УПСЗН Деснянської РДА про продовження виплати допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, на наступні шість місяців по березень 2015 року місяць включно, та надала довідку про місячні розміри державної допомоги, що одержала, як опікун над дитиною за попередні шість календарних місяців з травня 2014 року по вересень 2014 року. Відповідно до Методики було вирахувано середньомісячний сукупний дохід, а саме 256,53 грн. (2064,00-256,53 = 1807,47 грн.). та встановлено відповідні виплати в сумі 1807,47 грн., що позивач і отримує відповідно до законодавства.

Таким чином, УПСЗН Деснянської РДА при здійсненні позивачу нарахування відповідних коштів діяло в межах та в спосіб передбачений чинним законодавством, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову, а тому апеляційну скаргу УПСЗН Деснянської РДА необхідно задовольнити, постанову Деснянського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року в частині задоволення позову - скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, оскільки постанова ухвалена з порушенням норм матеріального права. В іншій частині постанову залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року в частині задоволення позову - скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

В іншій частині постанову Деснянського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Повний текст постанови складено 09.04.2015 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.