Справа № 420/309/15-а
Суддя: Тарасов Д. С.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 31.03.2015
ЄУ № 420/309/15-а
Провадження №2-а/420/7/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Д.С.Тарасова

при секретарі О.Ю. Теплинській

за участю представника відповідача Сєрікової Т.М. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новопсков справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити донарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду з позовом до відповідача, в якому просить поновити строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів; визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; зобов'язати відповідача здійснити донарахування та виплату їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку , виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на відповідний період, з моменту перебування на обліку у відповідача по 25.01.2015 рік з урахуванням проведених виплат.

Позивач в судове засідання не з'явилася, в наданій до суду позовній заяві просить розглянути справу без її участі.

Представник відповідача в судовому зсіданні заперечувала проти позову, просила відмовити в його задоволенні. В обґрунтування заперечення зазначила, що позивач ОСОБА_2 з 01.09.2014 р по 25.01.2015 рік перебувала на обліку в управлінні як отримувач державної допомоги до досягнення дитиною трирічного віку на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та пункту 13 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2001 року № 1751. Згідно із змінами, які були внесені до вищевказаного Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми , затверджені Постановою КМУ № 208 від 25.06.2014 р. для осіб, у яких закінчився строк виплати допомоги при народженні першої дитини, яка виплачується 24 місяці, на наступних 12 місяців призначається допомога до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 130 грн. Розділ вищезазначеного Порядку «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» - виключено.

Відповідно до Закону України № 77-YIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового» державного страхування та легалізації фонду оплати праці з 28.12.2014 року втратив чисть Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на який посилається позивач.

Нарахування всіх видів державних допомог у управлінні здійснюється на комп'ютерному програмному комплексі , який розробляється та супроводжується Міністерством соціальної політики України, а тому внести зміни в довідку про отримані доходи, а саме що позивач отримувала допомогу до досягнення дитиною трирічного віку , а не допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку немає можливості. Тому у відповіді на заяву ОСОБА_2 було вказано, що у період з 01.09.2014 року по 25.01.2015 рік вона отримувала допомогу до досягнення дитиною трирічного віку.

Вважає, що управління діяло правомірно, в межах повноважень та закону, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи позивача вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач є матір'ю дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Матеріалами справи встановлено, що позивач, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.06.2012 року по 30.05.2013 року та з 01.06.2013 року по 31.08.2014 року знаходилася на обліку в Ленінському управлінні соціального захисту населення Департаменту з питань праці та соціального захисту населення Луганської обласної ради та отримувала допомогу при народженні першої дитини протягом двох років та допомогу по догляду за дитиною до досягнення трьох років відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», в редакції Закону до 01.07.2014 року що підтверджено розпорядженнями, які містяться в матеріалах особової справи.

В зв'язку зі зміною місця проживання в вересні 2014 року позивач стала на облік в Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації , де перебувала до 25.01.2015 року і їй була призначена та виплачена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн. щомісяця, відповідно до п.13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми затвердженого постановою КМУ № 1751 від 27.12.2001 року зі змінами відповідно до постанови КМУ № 208 від 25.06.2014 року, що підтверджено розпорядженнями відповідача, які знаходяться в матеріалах особової справи. Крім того, в довідці про доходи № 54 від 11.02.2015 року виданої відповідачем зазначено, що позивач отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а не інший вид допомоги.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України ограни державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.51 Конституції України передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст.46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Конституції України гарантований державою рівень грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей встановлений Законом України № 2811-XII від 21.11.1992 року "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (далі - Закон № 2811-XII)

Частиною1 ст.1 Закону передбачено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28.12.2007 року № 107 -VI «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 107- VI) - правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом № 2811-XII (в редакції до 01.07.2014 року) , дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України № 2240 -III від 18.01.2001 року «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням» (далі Закон- № 2240 -III, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами.

Зокрема ст.43 Закону № 2240 -III встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону № 107- VI були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-XII та Закону № 2240 -III. Зокрема, змінами до ст.13 Закону № 2811-XII його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240 -III було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 визнано неконституційними низку положень Закону № 107- VI , в тому числі й пункту 25 розділу II Закону № 107- VI щодо виключення статтей 40-44 Закону № 2240 - III

Пунктом 2 розділу II Закону № 107- VI було передбачено, що розділу II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 2240 -III, а з 1 січня 2009 року - статті 13,15 Закону № 2811-XII .

Згідно ч.3 ст.45 Закону № 2154 - VI допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2811-XII та Закону № 2240 -III призначається та здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону № 2811-XII (пункт 1 Порядку), згідно з якою встановлюється Кабінетом Міністрів України тільки порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом.

Розміри і порядок виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно Закону № 2240 -III на виконання ст.45 Закону № 2154 - VI Кабінет Міністрів України не визначав.

Оскільки в даній справі , спір виник щодо виплати допомоги особі, яка застрахована системі соціального загальнообов»зкового державного соціального страхування , то за таких обставин, суд вважає, що на відносини щодо виплати допомоги такій особі поширюються норми спеціального Закону, яким є Закон № 2240 -III , відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімуму» прожитковий мінімум встановлюється Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний період.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання неправомірними дій відповідача та здійснення перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на відповідний період підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 рік з урахуванням проведених виплат, оскільки Закон № 2240 -III, який є підставою для здійснення перерахунку втратив чинність з 01.01.2015 року.

Суд вважає неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з наступних підстав.

Законом України № 1166-VII з 01.07.2014 року Розділ IV «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» - виключено.

Постановою КМУ № 208 від 25.06.2014 р. були внесені зміни до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми , затвердженого Постановою КМУ № 1751 від 27.12.2001 року. Зокрема п. 13 доповнений новим абзацом, відповідно до якого для осіб, у яких закінчився строк виплати допомоги при народженні першої дитини, яка виплачується 24 місяці, на наступних 12 місяців призначається допомога до досягнення дитиною трирічного

віку в розмірі 130 гривень.

Зазначене знайшло відображення і в Законі України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», де стаття 12 Закону доповнена частиною другою такого змісту : особам, які на 30 червня 2014 року мали право на отримання допомоги при народженні дитини у розмірі, встановленому на першу дитину, після досягнення дитиною двох років на наступні 12 місяців

призначається щомісячна допомога у розмірі 130 гривень, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що зазначені норми Закону розповсюджуються на осіб, у яких станом на 30.06.2014 року закінчився строк виплати допомоги при народженні першої дитини, яка виплачується 24 місяці, та яким наступні 12 місяців призначається допомога до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 130 гривень.

З матеріалів особової справи позивача вбачається що позивачу здійснювалася виплата допомоги при народженні до 25.01.2014 року, тобто до внесення відповідних змін у нормативні акти, на підставі яких позивачу була призначена допомога. Допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачу було призначено ще в червні 2012 року.

Виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку була передбачена Законом України № 2240 -III від 18.01.2001 року «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням», який втратив чинність з 01.01.2015 року.

Таким чином посилання відповідача, що той факт, що виплата допомоги по догляду за дитиною з 01.07.2014 року законодавством не передбачена спростовується фактичними обставинами справи ( Законом України № 2240 -III від 18.01.2001 року, розпорядженнями про виплату допомоги за період з 01.09.2014 р., та довідкою про доходи.)

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача щодо виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною в розмірі меншому ніж передбачено ст.43 Закону України № 2240.

За таких обставин, з урахуванням положень п.п.1, 2 ч.2 ст. 162 КАС України дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід визнати неправомірними, та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку , виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого законом на відповідний період, з моменту перебування на обліку у відповідача по 31.12.2014 рік з урахуванням проведених виплат .

Суд вважає безпідставним вимоги позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права, оскільки зазначений строк позивачем не пропущено.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 86,99,100,158-163,167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації здійснити донарахування та виплату ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку , виходячи з прожиткового мінімуму встановленого законом на відповідний період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 рік з урахуванням проведених виплат.

В решті частини позовних вимог вдмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Новопсковський районний суд Луганської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя