Справа № 377/1307/14-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 377/1307/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Малишенко Т.О. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області та ОСОБА_2 на постанову Славутицького міського суду Київської області у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області про визнання протиправною відмову у перерахунку та виплаті йому пенсії відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобов'язання провести перерахунок та виплати з 09.06.2014 року, з послідуючими перерахунками.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 30.12.2014 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, апелянти звернулись з апеляційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції у повному обсязі та відмовити в задоволенні позовних вимог, а позивач - скасувати оскаржувану постанову в частині, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно посвідчення серії НОМЕР_1 виданого Київською облдержадміністрацією, позивач є учасником ліквідації насідків аварії на Чорнобильській АЕС (2 категорія).

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області, та одержує пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 07.10.2010 року. З часу призначення пенсії за віком позивачеві призначена та виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка віднесена до категорії 2, розмір якої з 09.06.2014 року визначено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII, пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію;

Відповідно до ч.1 ст. 51 Закону №796-XII у редакції, чинність якої була відновлена з 22.05.2008 року у зв'язку з визнанням рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 неконституційними положень Закону України № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими ст.51 Закону № 796-XII була викладена в іншій редакції, особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивачеві, як особі, що віднесена до 2 категорії, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю з 09.06.2014 року виплачувалась у розмірі, встановленому відповідно до п/п. 2 п.13 постанови КМУ від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було встановлено обмежень для застосування норм і положень ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.

Таким чином, загальними засадами пріоритету законів над підзаконними актами при визначенні позивачеві додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю, з 09.06.2014 року по 02.08.2014 року застосуванню підлягала ч.1 ст.51 Закону №796-ХІІ, а не положення постанови КМУ від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законом України «Про внесення змін до закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» №1622-VII від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року, доповнено пунктом 6-7 Прикінцеві Положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким установлено, що норми і положення, зокрема, ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог з 09.06.2014 року по 02.08.2014 року.

Також правильно зауважено судом першої інстанції, що вимоги позивача щодо визнання неправомірними дій УПФ щодо відмови у перерахунку та виплаті підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонерові, що проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю задоволенню не підлягають, виходячи з того, що позивач після призначення пенсії за віком продовжував працювати.

Вказане встановлено судом першої інстанції з трудової книжки, де видно, що позивач є непрацюючим пенсіонером з 02.11.2012 року. Проте, із заявою до УПФУ в м. Славутичі Київської області про перерахунок пенсії в зв'язку з настанням права на призначення підвищення до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю звернувся лише 09.12.2014 року, що підтверджено копією заяви позивача.

А тому, не вбачається підстав для визнання неправомірними дій УПФ в м. Славутичі Київської області щодо відмови позивачеві у перерахунку та виплаті підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонерові, що проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі, що не відповідає ч.1 ст.51 Закону України №796-ХІІ.

Враховуючи вказані норми законодавства та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недотримання відповідачем вимог законодавства при перерахунку та виплаті пенсії позивачу з 09.06.2014 року по 02.08.2014 року, та одночасно зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно іншої частини позовних вимог, які не відповідають положенням закону.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилаються апелянти в апеляційних скаргах, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 30.12.2014 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Славутицького міського суду Київської області від 30.12.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.