Справа № 569/20577/14-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Панас О.В.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"02" квітня 2015 р. Справа № 569/20577/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "20" січня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату коштів ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов"язання здійснити перерахунок і виплату пенсії.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що з 10.05.2002 р. йому призначено пенсію за вислугу років на підставі ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, його стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугою років в розмірі 90 % від суми заробітної плати, з врахуванням строкової військової служби та половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі, становить 26 років 08 місяців 18 днів. Наказом №744 від 11.08.2011 року він звільнений з органів прокуратури за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років та на даний час перебуває на обліку в УПФ України в м.Рівне.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20.01.2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов"язання здійснити перерахунок і виплату пенсії -за період з 25 червня 2014 року - задоволено.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_3, пенсії за вислугу років відповідно до приписів ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року), виходячи із розрахунку 90 % від суми заробітної плати згідно довідки № 18-288 від 27.08.2012 року, виданої прокуратурою Рівненської області 25.06.2014 року, з врахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що позивач ОСОБА_3 був звільнений з органів прокуратури за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років ( ст. 38 КЗпП України, ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру»). Стаж роботи 26 років 8 місяців 18 днів. З 2002 року перебуває на обліку в УПФ в м.Рівне та отримував пенсію із розрахунку 90 відсотків заробітку. 31.05.2012 р. КМУ прийнято постанову №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», яка набрала чинності 14.06.2012 року, у зв'язку з чим з 01.07.2012 року у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

Встановлено, що 04.09.2012 року позивач подав письмову заяву до УПФ в м.Рівне. З листопада 2012 йому було перераховано пенсію в розмірі 80 відсотків від чинної заробітної плати, а не 90 відсотків, що суперечить чинному законодавству. 06.02.2014 року позивач звернувся з позовом до суду, постановою Рівненського міського суду, залишеної без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду, його позовні вимоги були задоволені за період з 06.08.2013 р. по 06.02.2014 р. Починаючи з 07.02.2014 р. відповідачем розмір призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_3 повторно зменшено з 90 до 80 відсотків. 05.12.2014 р., 18.12.2014 р. позивач звернувся до УПФ в м.Рівне з письмовою заявою про здійснення перерахунку, проте йому було відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ в редакції чинній на час призначення пенсії із розрахунку 90% від заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно частини другої України «Про прокуратуру», у редакції зі змінами внесеними Законом України від 08 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», регламентовано, що пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, дійсно на день перерахунку пенсії позивача, зменшено відсотковий розмір від суми заробітної плати, який має враховуватись при призначенні пенсії.

Та поряд слід врахувати, що відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із частиною вісімнадцятою 50-1 цього Закону, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках від заробітної плати, яка діяла на момент призначення пенсії та не може застосовуватись норма, яка значно звужує обсяг прав пенсіонера при перерахунку його пенсії у порівнянні з обсягом прав, який існував на день призначення йому пенсії.

Така правова позиція відповідає судовій практиці, що склалась у відповідності до рішення Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, щодо задоволення позову ОСОБА_3.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "20" січня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

- ,