Справа № 804/2691/15
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 квітня 2015 р. Справа № 804/2691/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Боженко Н.В.

при секретарі - Талаш Д.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представник відповідача - Торяник Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська, в якій просить: визнати протиправними дії КЕВ м.Дніпропетровська щодо відмови в передачі у приватну власність квартири, яку ОСОБА_3 займає на підставі ордеру №162 від 10 квітня 1990р. на території відкритого військового містечка за адресою АДРЕСА_1, визначені в рішенні №370 від 22.01.2015р. згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та згідно процедури, передбаченої «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого Наказом МЖКГ №396 від 16.12.2009р.; визнати протиправним та скасувати рішення КЕВ м.Дніпропетровська №370 від 22.01.2015р. щодо відмови в передачі в приватну власність квартири, яку ОСОБА_3 займає на підставі ордеру №162 від 10 квітня 1990р. на території відкритого військового містечка за адресою АДРЕСА_1, згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та згідно процедури, передбаченої «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого Наказом МЖКГ №396 від 16.12.2009р.; зобов'язати квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпропетровська, як орган приватизації, вжити належних та достатніх заходів щодо приватизації квартири, яка використовується ОСОБА_3 на умовах найму на підставі ордеру №162 від 10.04.1990р. згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та згідно процедури, передбаченої «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого Наказом МЖКГ №396 від 16.12.2009р. в відкритому військовому містечку за адресою: АДРЕСА_1

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що рішенням КЕВ м. Дніпропетровська від 22.01.2015р. №370 позивачеві протиправно відмовлено в передачі в приватну власність шляхом приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1, яку вона займає на підставі ордеру №162 від 10.04.1990р. Вважає, що в судовому порядку мають бути відновлені її права та інтереси.

Представник відповідача заявив клопотання щодо закриття провадження у справі, в зв'язку з тим, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти закриття провадження у справі та зазначив, що даний спір є публічно-правовим, оскільки оскаржується рішення суб'єкта владних повноважень та порушуються права позивача, а посилання на постанову ВСУ від 02.12.2014 року є безпідставним.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив задовольнити.

При вирішенні даного клопотання, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно частини 2 цієї статті до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Аналогічна норма міститься в статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Цивільним процесуальним кодексом України в статті 15 «Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ» визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Водночас, Житловим кодексом України в статті 9 встановлено, що до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Таким чином, з наведеного можна дійти висновку, що питання, які пов'язані з приватизацією квартир, в тому числі і в частині відмови уповноваженим органом провести приватизацію, виникають з житлових відносин і повинні розглядатися судами у порядку цивільного судочинства.

Поняття «житлові відносини» в контексті змісту статті 15 Цивільного процесуального кодексу України включає в себе і право громадян на одержання житла в зв'язку з приватизацією і ця норма не містить винятку зі встановленого нею загального правила, а тому розгляд страви за правилами іншого судочинства ніж цивільне лише за цією обставиною є порушенням.

При цьому, подання заяви від 21.01.2015 року до відповідача має наслідком передачу квартири в приватну власність згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян».

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Наведена позиція зазначена Верховним судом України в постанові від 2 грудня 2014 року в справі №21-530а14.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про закриття провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії.

При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу про право на звернення з зазначеним позовом до місцевого загального суду в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 17, 157, 160-165 , суд -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі № 804/2691/15 за позовом ОСОБА_3 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Роз'яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.157 КАС України, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали згідно ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали складено 03.04.2015р.

Суддя (підпис) Н.В. Боженко
Ухвала не набрала законної сили 03.04.15р Суддя З оригіналом згідно Суддя Н.В.Боженко Н.В.Боженко