Справа № 817/4063/14
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Комшелюк Т.О.
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"08" квітня 2015 р. Справа № 817/4063/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житмоирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "28" січня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори Соколовської Марини В'ячеславівни треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори Соколовської Марини В'ячеславівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про зобов'язання скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, мотивуючи тим, що відповідачем йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину об'єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 та здійсненні державної реєстрації такого права, оскільки право власності на дану квартиру вже зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Позивач вважає, що визнання недійсними у судовому порядку правовстановлюючих документів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на частину квартири АДРЕСА_1, а саме - свідоцтв про право на спадщину, є підставою для скасування за останніми права власності на вказану квартиру.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.01.2015 року ОСОБА_3 у задоволенні позову до Державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори Соколовської Марини В'ячеславівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про зобов'язання вчинення певних дій - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

З врахуванням приписів статей 196,197 КАС України, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.01.2014 року Державним нотаріусом Сарненської районної державної нотаріальної контори Соколовською Мариною В'ячеславівною для ОСОБА_6 та ОСОБА_5 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а. с. 13, 14). Право власності на даний нерухомий об'єкт було зареєстровано за останніми в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 29.05.2014 року, яке набрало законної сили 20.06.2014 року, визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 видані 28 січня 2014 року державним нотаріусом Сарненської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а. с. 8).

26.11.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою у якій повідомив останнього про прийняття Сарненським районним судом Рівненської області рішення від 29.05.2014 року та просив видати йому свідоцтво про право на спадщину об'єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 як спадкоємцю першої черги за законом (а. с. 30).

У відповідь на заяву позивача відповідачем надіслано лист у якому зазначено, що право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 вже зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а тому видача свідоцтва про право на спадщину на ім'я ОСОБА_3 та реєстрація за ним права власності є неможливим (а. с. 15).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що діючим законодавством прямо передбачено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення про реєстрацію права власності, враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон України №1952) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Згідно з ст. 2 Закону України №1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав (ст. 3 вказаного Закону).

Статтею 6 Закону України №1952 визначена система органів державної реєстрації прав, яку становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації відноситься до повноважень органів державної реєстрації прав, що утворені Міністерством юстиції України (стаття 8 Закону України №1952).

Частина 1 ст. 9 Закону України №1952 містить норму, відповідно до якої, у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Абзац 2 пункту 9 частини 2 статті 9 Закону України №1952 встановлює, що нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 р. №3502/5, передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 р. № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Тотожна норма міститься в ст. 26 Закону України №1952, у якій встановлено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, діючим законодавством прямо передбачено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення про реєстрацію права власності.

На момент розгляду даної адміністративної справи відсутнє судове рішення, що набрало законної сили, про скасування державної реєстрації права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Крім того, відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва має доступ та користується Державним реєстром речових прав на нерухоме майно. Користування Державним реєстром речових прав на нерухоме майно здійснюється безпосередньо нотаріусом, який вчиняє відповідну нотаріальну дію.

Однак, скасування державної реєстрації прав не є нотаріальною дією, а тому відповідно до Закону України «Про нотаріат» відповідач не має права вчиняти дії щодо скасування державної реєстрації права власності.

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами по справі докази, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову судом винесено відповідно до позовних вимог з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому її потрібно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "28" січня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Державний нотаріус Сарненської районної державної нотаріальної контори Соколовська Марина В'ячеславівна АДРЕСА_4

4,5-третій особі:

ОСОБА_5 - АДРЕСА_3