Справа № 808/8906/14(ДО/808/1218/14)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
07 квітня 2015 рокусправа № 808/8906/14(ДО/808/1218/14)
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.
суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.
при секретарі: Губар Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2014 року у справі № 808/8906/14 (ДО/808/1218/14) за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и л а:
У грудні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 (далі відповідач-1), до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач-2) в якому просив визнати протиправними дії відповідача-1 під час призначення службового розслідування 22.08.2014 та затвердження Висновку за його результатами; визнати протиправним та скасувати наказ Командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2014 №34; визнати протиправним та скасувати наказ Командира військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2014 №41 «Про підсумки проведення службового розслідування по факту самовільного залишення місця служби капітаном ОСОБА_1 »; зобов`язати відповідача-1 видати службову характеристику на ОСОБА_1 з урахуванням додатково установлених обставин; зобов`язати відповідача-2 покрити вартість лікування сплативши суму витрачених особистих коштів; Відповідача-2 сплатити середнє грошове забезпечення за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.12.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та прийняти нову, якою направити справу до суду першої інстанції для розгляду справи. Свої вимоги апелянт обґрунтовував тим, що він звернувся до суду у передбачений місячний строк з моменту коли дізнався про існування наказу № 41 від 27.08.2014 року. Апелянт вказував, що суд першої інстанції зробив хибний висновок, що одночасно з наказом № 41 від 29.08.2014 року ОСОБА_1 повинен був дізнатись про наявність наказу № 41 від 27.08.2014 року, про існування наказу № 41 від 27.08.2014 року позивач дізнався у грудні 2014 року від свого представника, коли представник була ознайомлена з його копією 10.11.2014 року у Запорізькому окружному адміністративному суді під час судового розгляду справи щодо оскарження наказу № 41 від 29.08.2014 року. Апелянт вказував, що ним не було порушено строк звернення до суду. Апелянт зазначав, що суд першої інстанції при встановленні обставин, що привели до залишення позовної заяви без розгляду не перевірив всі докази, не витребував докази відносно строку звернення від позивача.
Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції, залишаючи адміністративний позов без розгляду виходив з того, що позивач знав про порушення свого права з моменту ознайомлення з наказом № 34 від 22.08.2014 року 29.08.2014 року. Суд першої інстанції вказував, що саме з 29.08.2014 року, дати коли позивач дізнався про порушення його права, почався перебіг строку, протягом якого позивач міг звернутися до суду. Суд першої інстанції посилався на матеріали судового провадження № 808/6650/14 за позовом ОСОБА_1 в яких предметом є визнання неправомірними дії Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та інші вимоги пов`язані з вимогами позову ОСОБА_1 від 09.12.2014 року. Суд першої інстанції вказував, що відповідно до встановлених доказів ОСОБА_1 знав про наявність наказу № 41 від 27.08.2014 року, 10.10.2014 року, тобто позов подано ним 09.12.2014 року з пропуском місячного строку. Поважних причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.
Матеріалами справи встановлено, що 22.08.2014 року Командиром військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 було видано наказ № 34 «Про призначення службового розслідування по факту самовільного залишення місця служби капітаном ОСОБА_1 ». ОСОБА_1 погоджувався, що наказ № 34 від 22.08.2014 року доведений до його відома 29.08.2014 року.
Поряд з тим, ОСОБА_1 оскаржує наказ № 41 від 27.08.2014 року про підсумки проведення службового розслідування факту самовільного залишення місця служби капітаном ОСОБА_1 .
Матеріали справи встановлюють, що з наказом № 41 від 27.08.2014 року ОСОБА_1 був обізнаний 29.08.2014 року на час видачі трудової книжки.
Позивач у доводах апеляційної скарги вказує, що він проводив переписку з прокуратурою Харківського гарнізону відносно наказу № 34 від 22.08.2014 року, оскаржував дії відповідача-1 щодо винесення наказу № 34 від 22.08.2014 року у досудовому порядку, однак будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини до суду ОСОБА_1 не надано.
Судом встановлено, що у провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала справа № 808/6650/14 за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_3 , Головного управління Національної гвардії України про визнання неправомірними дій командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 11.06.2014 року під час призначення службового розслідування та затвердження 17.06.2014 року висновку за його результатами; визнання протиправними дій першого заступника командира частини - начальника штабу військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 під час проведення службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2014 року № 161; визнання незаконним та скасування висновку службового розслідування за фактом неналежного виконання обов`язків чергового частини капітаном ОСОБА_1 з 09.05.2014 року на 10.05.2014 року; визнання незаконним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2014 року № 161; визнання незаконним та скасування наказу командувача Національної гвардії України номер та дата невідомі (був винесений на підставі висновку затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 від 17.06.2014 року), стосовно накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення: «позбавлення військового звання»; зобов`язання командувача Національної гвардії України внести зміни до наказу від 15.08.2014 року № 70 о/с в частині позбавлення військового звання та звільнення ОСОБА_1 , а саме: «Згідно з пунктом 77 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» позбавлено військового звання та відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за підпунктом «в» пункту 1 частини 8 (у зв`язку із позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку)» замінивши на: «У зв`язку зі скороченням посади начальника фізичної підготовки і спорту військової частини НОМЕР_1 та відповідно до п. «г» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України. Замінити підставу з: «наказ командувача Національної гвардії України від 18.07.2014 року № 170» на: «наказ командувача Національної гвардії України від 23.05.2014 року № 38»; визнання незаконним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 29.08.2014 року № 41 в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 ; зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 видати наказ (по особовому складу) стосовно виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням внесених змін до наказу командувача Національної гвардії України від 15.08.2014 року № 70 о/с; зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 внести зміни до наказу від 29.08.2014 року № 41 в частині підстави та формулювання причини звільнення з «Звільнений у запас ЗСУ за пп. «В» п. 1 ч. 8 (у зв`язку із позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на: «Звільнений у запас ЗСУ за п. «г» ч. 6 (у зв`язку зі скороченням посади) ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в порядку ч. 2, ч. 3 ст. 235 КЗпП.
Звертаючись до суду з вищевказаним позовом 10.10.2014 року позивач та його представник, довіреність на якого наявна в матеріалах справи, мали можливість бути обізнаними з наказом № 41 від 27.08.2014 року.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Згідно ч. 1-2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно скористався повноваженнями передбаченими ст. 100 КАС України відносно встановлення дійсного строку коли особа могла дізнатись про порушення своїх прав.
Суд першої інстанції вірно встановив, що позивач пропустив строк звернення до суду та не надав доказів поважності причин такого пропуску строку звернення.
Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними). Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.
Колегія суддів зазначає, що позивач звернувся до суду з порушенням місячного строку передбаченого КАС України. З заявою про поновлення такого строку до суду першої інстанції разом з поданням позову взагалі не звертався, тому у суду першої інстанції існували підстави для залишення позовної заяви без розгляду.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, судом першої інстанції вірно залишено адміністративний позов без розгляду зважаючи на пропуск строку звернення до суду та відсутність доказів поважності такого пропуску.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 199, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2014 року у справі № 808/8906/14 (ДО/808/1218/14) залишити без змін.
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.
Головуючий: О.М. Лукманова
Суддя: Л.А. Божко
Суддя: Т.С. Прокопчук