Справа № 2а-1876/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Справа № 26279/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2011 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області про визнання неправомірними дій щодо відмови в призначенні пенсії в разі втрати годувальника в розмірі 50 % від пенсії по інвалідності померлого годувальника, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції 1 категорії, інваліду першої групи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, зобов'язання призначення пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 % від пенсії по інвалідності померлого годувальника як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції 1 категорії, інваліду першої групи, а саме у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком виходячи із розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на день виплати та забезпечення її виплати з 13 липня 2011 року по момент смерті або ж до моменту втрати чинності дії норм ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що розмір пенсії по втраті годувальника у випадку дотримання відповідачем вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не буде меншим за отримувану позивачем пенсію за віком.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2011 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що позивачем неподано відповідачу письмової згоди на перехід на інший вид пенсії з автоматичним зменшенням розміру пенсії.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем - ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що дії відповідача суперечать Конституції України та законам України.

На підставі ст. 55 КАС України судом здійснено заміну відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Мукачево Закарпатської області замінено на правонаступника останнього Управління Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності, в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

ОСОБА_1 відповідно до довідки від 20 червня 2011 року № 4700 є дружиною померлого учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а. с. 8).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 належав до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Інвалід І-ої групи (а. с. 11, 13).

Листом від 12 серпня 2011 року № 7180/03-1 «Про відмову в переводі на пенсію по втраті годувальника» відповідачем повідомлено позивачу, що зміна виду пенсії не є доцільною, оскільки розмір отримуваної пенсії є більшим, ніж розмір пенсії, яку буде призначено (а. с. 14).

Згідно із ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника) у розмірі 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї.

Аналіз даної норми, на думку суду апеляційної інстанції дає підстави для висновку, що обчислення розміру пенсії по втраті годувальника здійснюється з фактичного розміру пенсії, яку отримував годувальник на момент смерті.

Водночас, вимоги позивача зумовлені незгодою з розміром пенсії отримуваної померлим годувальником.

Суд апеляційної інстанції вважає такі вимоги безпідставними, оскільки право оскарження дій відповідача щодо виплати пенсії в неналежному розмірі є суб'єктивним правом особи, в даному випадку померлого годувальника, яким позивач скористатись не може.

У відповідності до ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: 1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; 2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, але з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому, постанову суду першої інстанції слід змінити.

Керуючись ст. ст. 158-163, 183-2, 195, 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2011 року в справі № 2а-1876/11 змінити в частині мотивів відмови в задоволенні адміністративного позову, а в решті - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей