Справа № 826/19056/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційними скаргами державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі за текстом - «ДПІ в Оболонському районі» про анулювання свідоцтва платника єдиного податку № 291 від 30.09.2014 р.;

- зобов'язати ДПІ в Оболонському районі відобразити в інтегрованій картці платника податку сплату позивачем єдиного податку до бюджету згідно платіжних доручень № 2 від 11.11.2013 р. на суму 997 грн., № 2 від 09.01.2014 р. на суму 950 грн. 33 коп., № 10 від 07.02.2014 р. на суму 1 187 грн. 31 коп., № 15 від 06.12.2013 р. на суму 1 031 грн. 35 коп., № 16 від 04.03.2014 р. на суму 1 204 грн. 62 коп., № 22 від 08.04.2014 р. на суму 1 433 грн. 25 коп., № 27 від 06.05.2014 р. на суму 600 грн., № 32 від 06.06.2014 р. на суму 574 грн. 75 коп., № 34 від 10.06.2014 р. на суму 900 грн.; № 39 від 07.07.2014 р. на суму 489 грн. 45 коп., № 40 від 07.07.2014 р. на суму 1 412 грн. 49 коп., № 44 від 06.08.2014 р. на суму 1 434 грн. 42 коп., № 51 від 10.09.2014 р. на суму 629 грн. 30 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі за текстом - «ДПІ у Подільському районі», що полягає у нездійсненні дій по уточненню податкових платежів єдиного податку, сплачених позивачем.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ в Оболонському районі про анулювання свідоцтва платника єдиного податку № 291 від 30.09.2014 р. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просять скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована в якості суб'єкта підприємницької діяльності 13.08.2013 р. та перебуває на обліку в ДПІ в Оболонському районі в якості платника податків.

16 серпня 2013 р. позивачеві видано Свідоцтво платника єдиного податку Серії НОМЕР_2.

Згідно цьому Свідоцтву ОСОБА_2 застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності і належить до третьої групи платників єдиного податку.

На підставі платіжних доручень № 2 від 11.11.2013 р. на суму 997 грн., № 2 від 09.01.2014 р. на суму 950 грн. 33 коп., № 10 від 07.02.2014 р. на суму 1 187 грн. 31 коп., № 15 від 06.12.2013 р. на суму 1 031 грн. 35 коп., № 16 від 04.03.2014 р. на суму 1 204 грн. 62 коп., № 22 від 08.04.2014 р. на суму 1 433 грн. 25 коп., № 27 від 06.05.2014 р. на суму 600 грн., № 32 від 06.06.2014 р. на суму 574 грн. 75 коп., № 34 від 10.06.2014 р. на суму 900 грн.; № 39 від 07.07.2014 р. на суму 489 грн. 45 коп., № 40 від 07.07.2014 р. на суму 1 412 грн. 49 коп., № 44 від 06.08.2014 р. на суму 1 434 грн. 42 коп., № 51 від 10.09.2014 р. на суму 629 грн. 30 грн. позивачем сплачувався єдиний податок на рахунок Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва.

30 вересня 2014 р. посадовцями ДПІ в Оболонському районі проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування.

За результатами перевірки складено довідку № 291/26-54-17-04-28/НОМЕР_1 від 30.09.2014 р.

За даними названої довідки у позивача наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у загальній сумі 9 367 грн. 77 коп.

30 вересня 2014 р. ДПІ в Оболонському районі прийнято рішення «Про анулювання свідоцтва платника єдиного податку» № 291 на підставі абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298, абзацу 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України»).

Висновки суду першої інстанції про те, що ДПІ у Подільському районі не було допущено протиправної бездіяльності щодо до сум коштів, помилково перерахованих в якості оплати єдиного податку не за місцем податкового обліку, а також про відсутність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог про зобов'язання ДПІ в Оболонському районі відобразити в інтегрованій картці платника податку сплату ОСОБА_2 єдиного податку, позивачем не заперечуються.

Задовольняючи позов частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ДПІ в Оболонському районі «Про анулювання свідоцтва платника єдиного податку», суд попередньої інстанції виходив з того, що порушення ОСОБА_2 порядку сплати єдиного податку не призвело до ненадходження сум такого податку до бюджету.

На думку колегії суддів наведений висновок є наслідком неналежного застосування нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини.

Пункт 291.2 статті 291 ПК України визначає спрощену систему оподаткування, обліку та звітності як особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Ставки єдиного податку визначено ст. 293 ПК України.

Зокрема, відповідно до пункту 293.3 названої статті ПК України відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі: 2 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом; 4 відсотки доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Згідно пункту 294.1 статті 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

За приписами пункту 295.3 статті 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

При цьому, пунктом 295.4 статті 295 ПК України визначено, що сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податок - це обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно підпункту 7.1.7 пункту 7.1 статті 7 ПК України строк та порядок сплати податку є його обов'язковими елементами.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПМК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтею 36 ПК України визначений податковий обов'язок платника податку, а саме - обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пункту 8.1 в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК України установлено, що єдиний податок належить до місцевих податків.

Відповідно до пункту 10.5 статті 10 ПК України зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 78 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи місцевого бюджету визнаються зарахованими до місцевого бюджету з дня зарахування відповідно на єдиний казначейський рахунок та рахунки, відкриті в установах банків державного сектору згідно з частиною другою цієї статті, і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Положення про єдиний казначейський рахунок затверджено наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 р. № 122 (у редакції наказу Державного казначейства України від 30.11.2010 р. № 449) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 липня 2002 р. за № 594/6882 (надалі за текстом - «Положення»).

Згідно пункту 1 цього Положення єдиний казначейський рахунок - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Положення єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Згідно підпункту 2.2 пункту 2 Положення єдиний казначейський рахунок, відкритий на балансі Державного казначейства України, об'єднує кошти субрахунків, що відкриті на балансі Головних управлінь Державного казначейства України.

Із наведеного випливає, що чинне законодавство відрізняє поняття «сплата податку» та «зарахування податку».

У статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 р. № 2346-III 1.24) надано визначення термінів, що вживаються у ньому. Розкрито і зміст терміну «переказ коштів» - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

За змістом пункту 16.1 статті 16 названого Закону до документів на переказ коштів відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу.

Тобто, сплата податку платником відбувається шляхом подання до установи банку відповідного документу на переказ коштів, у зв'язку з чим такий платник податку вступає у відповідні податкові правовідносини.

Відносини ж щодо зарахування платежів на єдиний казначейський рахунок є бюджетними правовідносинами і здійснюються вони без безпосередньої участі платника податків і зборів (обов'язкових платежів).

На єдиному казначейському рахунку обліковуються усі кошти бюджетів усіх рівнів, у тому числі і ті які помилково або надміру зараховані до державного та місцевих бюджетів

За приписами пункту 2 Порядку взаємодії органів Міністерства доходів і зборів України та органів Державної казначейської служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями затвердженого Наказ Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України 04.12.2013 р. № 760/1031 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2013 р. за № 2193/24725 (надалі за текстом - «Положення № 760/1031») для забезпечення повноти надходжень платежів до бюджетів усіх рівнів згідно з класифікацією доходів бюджету органи Міндоходів відповідно до порядків, встановлених чинним законодавством щодо казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного та місцевих бюджетів, до 01 грудня кожного року подають відповідним органам Казначейства в електронному вигляді списки платників податків, які перебувають на податковому обліку в кожному районі (місті), за: юридичними особами та їх філіями; фізичними особами - підприємцями.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Положення № 760/1031 після прийняття закону про Державний бюджет України на відповідний рік та затвердження місцевих бюджетів у разі зміни переліку видів надходжень, що зараховуються до державного та місцевих бюджетів, в органах Казначейства відкриваються (перевідкриваються) рахунки для зарахування доходів бюджетів. Інформація про реквізити відкритих (перевідкритих) рахунків за надходженнями, операції на яких здійснюватимуться не раніше 10 робочих днів від дати їх відкриття (перевідкриття), надається органами Казначейства відповідним органам Міндоходів, Казначейством України - Міністерству доходів і зборів України (у частині рахунків, відкритих на балансі Казначейства України) протягом 3 робочих днів з дня відкриття (перевідкриття) рахунків за надходженнями. Територіальні органи Міндоходів повідомляють реквізити аналітичних рахунків платникам податків.

Пунктом 2.3 Глави 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. № 22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за № 377/8976 установлено, що відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку.

Згідно пункту 110.1 статті 110 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 протягом двох послідовних кварталів не сплатила єдиний податок на рахунок, відкритий в Управлінні Державної казначейської служби України в Оболонському районі м. Києва, кошти не надійшли до відповідного рахунку, а отже податковий обов'язок не може вважатись виконаним, так як не погасилась сума податкового зобов'язання позивача.

За змістом абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Відповідно до абзацу 3 пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи судова колегія приходить до висновку про правомірність спірного рішення «Про анулювання свідоцтва платника єдиного податку», а відтак постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 198, 202, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення постанови в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Постанова складена в повному обсязі 07 квітня 2015 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.