Справа № 209/3513/14-а(2-а/209/118/14)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"02" квітня 2015 р.справа № 209/3513/14-а(2-а/209/118/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Головко О.В. Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради на постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинську від 18.12.2014 р. у справі № 209/3513/14-а(2-а/209/118/14) за позовом Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів щорічної допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у сумі 5645 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані відмовою відповідача добровільно повернути надмірно сплачені кошти щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік.

Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 18 грудня 2014 року у позові Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим що рішенням Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду позовні вимоги за 2010 рік залишено без розгляду, відповідачу надмірно виплачені державні кошти щорічної допомоги на оздоровлення за 2010рік у сумі 5635,00 грн., які повинні бути повернуті на рахунки позивача. Також зазначає на помилкове посилання судом першої інстанції на пенсійне законодавство, оскільки позивач не керується такими нормами.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується пенсійним посвідченням.

Встановлено, що постанова Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 грудня 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено, якою обов'язано Управління праці та соціального захисту населення перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010-2011 роки, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року скасована, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради щодо нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік у неповному обсязі, зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік. Позовні вимоги за 2010 рік залишено без розгляду (з підстав пропустку строку звернення до суду).

Позивач з цих підстав направляв ОСОБА_1 лист про повернення коштів виплачених на оздоровлення за 2010р.

Такі виплати регулюються нормами ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Відповідно до вимог ст.. 64 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особи, винні в порушенні вимог цього Закону, утаюванні або навмисному перекрученні відомостей про стан радіаційної обстановки або про захворюваність людей, у видачі документів, посвідчень, вчиненні будь-яких інших діянь, що призводять до незаконного одержання громадянами прав і пільг, передбачених цим Законом, несуть матеріальну, адміністративну або кримінальну відповідальність, встановлену законодавством України.

Позивач звертаючись до суду не зазначив, на підставі якої норми подано адміністративний позов про стягнення, проте як у позові так і в апеляційній скарзі зазначає про встановлений факт надміру сплаченої допомоги на оздоровлення, що є підставою для стягнення сум переплати з відповідача.

У відповідності до ч.1,2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зі змісту наведених норм вбачається, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідач у спірних відносинах не виконує функцій суб'єкта владних повноважень, а виступав особою, яка отримувала кошти.

Як передбачено ч.3 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Предметом позовних вимог у даній справі за позовом Управління праці і соціального захисту населення є стягнення з фізичної особи суми надмірно виплаченої допомоги на оздоровлення з урахуванням апеляційного перегляду рішення.

Нормативно-правові акти, які регулюють такі виплати допомоги не містять норм, які б надавали органу праці та соціального захисту населення право звертатись до адміністративного суду із позовом до одержувача такої допомоги про стягнення суми сплаченої допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

За таких обставин розгляд справи судом першої інстанції на підставі норм КАС України суперечить ст.17 цього Кодексу, якою передбачені межі компетенції адміністративних судів.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст.203 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст.ст. 155, 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачеві право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 198, 203, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради - задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 18.12.2014 р. у справі № 209/3513/14-а(2-а/209/118/14) за позовом Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів щорічної допомоги на оздоровлення - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачеві право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.А. Щербак