Справа № 803/336/15-а
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року Справа № 803/336/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача Остапук І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кроноспан УА» до Спеціальної державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кроноспан УА» (далі - ТзОВ «Кроноспан УА», товариство, позивач) звернулося з позовом до Спеціальної державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі - СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.02.2015 року №/2203, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2025195,00 грн., в тому числі: основний платіж 1350130,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції 675065,00 грн., та №/2204, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 3659116,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків контролюючого органу, викладених в акті планової виїзної перевірки ТзОВ «Кроноспан УА» від 30.01.2015 року №72/22/33273907 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, оскільки реальність, правомірність і відповідність господарських операцій діючому законодавству підтверджується первинними бухгалтерськими документами. З огляду на вказані обставини позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, а тому просить їх скасувати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити повністю.

Відповідач у письмовому запереченні проти адміністративного позову вимог позивача не визнав, посилаючись на правомірність висновків контролюючого органу, зроблених при проведенні перевірки, вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 13.02.2015 року №/2203 та №/2204 винесені відповідно до вимог чинного законодавства, в зв'язку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. За таких обставин справу вирішено без участі представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що в період з 18 листопада по 23 січня 2015 року Нововолинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Нововолинська ОДПІ) була проведена планова виїзна перевірка ТзОВ «Кроноспан УА» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року. За результатами даної перевірки відповідачем 30.01.2015 року складено акт №72/22/33273907 (Т.1, а.с.14-39), яким встановлено порушення позивачем, зокрема:

- пункту 135.5 статті 135, пункту 137.10 статті 137 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено інші доходи на суму отриманих коштів від ТзОВ «Укрбуд-Капітал» в розмірі 3659116,00 грн., у результаті чого завищено від'ємне значення податку на прибуток всього в розмірі 3659116,00 грн.;

- пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188 ПК України, у результаті чого позивачем занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість за 2013 рік в розмірі 1350130,00 грн., в тому числі: за січень 2013 року в сумі податку на додану вартість - 97013,00 грн., за лютий 2013 року в сумі 61992,00 грн., за березень 2013 року в сумі 150632,00 грн., за квітень 2013 року в сумі 41170,00 грн., за травень 2013 року в сумі 49710,00 грн., за червень 2013 року в сумі 214791,00 грн., за липень 2013 року в сумі 125850,00 грн., за серпень 2013 року в сумі 121864,00 грн., за вересень 2013 року в сумі 231012,00 грн., за жовтень 2013 року в сумі 64566,00 грн., за листопад 2013 року в сумі 61592,95 грн., за грудень 2013 року в сумі 129934,00 грн.

Не погодившись з висновками контролюючого органу, ТзОВ «Кроноспан УА» подало заперечення на даний акт (Т.І, а.с.43-44) і 10.02.2015 року Нововолинською ОДПІ позивачу надіслано висновок на заперечення, в якому зазначено, що акт перевірки є обґрунтованим та правомірним (Т.І, а.с.49-54).

Рішенням голови Державної фіскальної служби України від 05.12.2014 року №8171/6/99-99-20-04-02-15-ВПП (Т.1, а.с.55) змінено основне місце обліку ТзОВ «Кроноспан УА», шляхом переведення його на облік до СДПІ з ОВП у м.Львові ДФС.

На підставі акта перевірки №72/22/33273907 від 30.01.2015 року 13 лютого 2015 року відповідачем - СДПІ з ОВП у м.Львові ДФС прийняті податкові повідомлення-рішення за №/2204, яким товариству зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 3659116,00 грн. (Т.1, а.с.40), та за №/2203, яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2025195,00 грн., в тому числі: основний платіж - 1350130,00 грн. та штрафні (фінансові санкції - 675065,00 грн. (Т.1, а.с.41).

Що стосується податкового повідомлення-рішення відповідача від 13.02.2015 року №/2204, яким товариству зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 3659116,00 грн., то суд зазначає наступне.

Як свідчить акт перевірки, висновок податкового органу про заниження товариством інших доходів за 2013 рік на суму отриманих коштів від ТзОВ «Укрбуд-Капітал» в розмірі 3659116,00 грн. базується на тому, що в ході перевірки позивачем не підтверджено факту реального здійснення господарських операцій із даним контрагентом. Обгрунтовуючи такий висновок, відповідач вказує на акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів м.Києва від 27.02.2014 року №611/25-55-22-7/38705704 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Укрбуд-Капітал» щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 29.04.2013 року по 31.01.2014 року», в ході якої податковим органом не встановлено факту реального здійснення господарських операцій ТзОВ «Укрбуд-Капітал» за період з 29.04.2013 року по 31.12.2013 року, в тому числі з ТзОВ «Кроноспан УА»; встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні товарів (робіт, послуг) у підприємств-постачальників та продажу товарів (робіт, послуг) контрагентам-покупцям за період з 29.04.2013 року по 31.12.2013 року, які підпадають під визначення п.п.14.1.27 ст.14, ст.185, ст.198 ПК України, в тому числі з ТзОВ «Кроноспан УА». Крім того, відповідач посилається на ту обставину, що згідно висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Київській області за №821 від 12.11.2013 року, на дослідження якому були надані статут ТзОВ «Укрбуд-Капітал» за 2013 рік, реєстраційна картка на проведення державної реєстрації юридичної особи від 25.04.2013 року та протокол №1 загальних зборів учасників ТзОВ «Укрбуд-Капітал» від 19.04.2013 року, встановлено факт виконання підписів від імені ОСОБА_2 у зазначених документах різними особами.

Однак, суд не погоджується з висновками податкового органу про відсутність факту реального здійснення господарських операцій між ТзОВ «Кроноспан УА» та ТзОВ «Укрбуд-Капітал», враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку встановлені статтею 9 цього Закону. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Судом встановлено, що 03.09.2013 року між ТзОВ «Кроноспан УА» (постачальник), в особі виконуючого обов'язки генерального директора Селехмана І.В., що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ТзОВ «Укрбуд-Капітал» (покупець), в особі директора ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту, з іншої сторони було укладено договір №282п/13 (Т.1, а.с.205-209), відповідно до умов якого постачальник зобов'язувався протягом строку дії цього договору передати покупцю у власність вироби та продукцію виробничого призначення, інші товари окремими партіями за цінами, в асортименті та кількості, що погоджені сторонами в порядку, визначеному цим договором, та підтверджуються в рахунках-фактурах/видаткових накладних до даного договору, а покупець зобов'язувався прийняти у власність та оплатити товар в порядку та на умовах, встановлених цим договором. В договорі обумовлено, що кількість товару, вид транспорту, ціна, умови і строк поставки погоджуються сторонами і вказуються в рахунках-фактурах/видаткових накладних на кожну партію товару окремо.

На підтвердження фактичного здійснення протягом жовтня-грудня 2013 року господарських операцій з поставки ТМЦ згідно з договором №282п/13 від 03.09.2013 року позивач надав копії видаткових накладних (Т.1, а.с.217-251, Т.2, а.с.1-193), товарно-транспортних накладних (Т.2, а.с.194-250, Т.3, а.с.1-71), у яких зазначено умови поставки - EXW склад постачальника. Крім того, в адресу ТзОВ «Укрбуд-Капітал» були виписані позивачем податкові накладні (Т.3, а.с.103-231).

Згідно з пунктом 3.1 договору оплата проводиться в гривнях шляхом безготівкового переказу коштів на банківський рахунок постачальника на умовах повної передоплати за кожну партію товару.

Як свідчать матеріали справи, банківськими виписками щодо отриманих коштів (Т.1, а.с.214-216) підтверджується проведення покупцем оплати за відвантажений постачальником товар. Водночас актом звіряння розрахунків між ТзОВ «Кроноспан УА» та ТзОВ «Укрбуд-Капітал» (Т.1, а.с.211-213) також підтверджено факт проведення розрахунків між позивачем та його контрагентом станом на 01.01.2014 року.

Згідно п.п.135.1, 135.2 ст.135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу. Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Таким чином, за наслідками здійснення господарських операцій із ТзОВ «Укрбуд-Капітал» позивач на підставі первинних документів правомірно відобразив в податковому обліку отримані доходи за 2013 рік в сумі 3049615,00 грн. та податкові зобов'язання з ПДВ за 2013 рік в сумі 609923,00 грн., в тому числі: за жовтень 2013 року - 201283,00 грн., листопад 2013 року - 236708,00 грн., грудень 2013 року - 171932,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт здійснення ТзОВ «Кроноспан УА» поставок в адресу ТзОВ «Укрбуд-Капітал» товарно-матеріальних цінностей на підставі договору №282п/13 від 03.09.2013 року, про що свідчать досліджені судом первинні документи бухгалтерського та податкового обліку.

При цьому суд вважає необґрунтованими посилання СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів на акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів м.Києва від 27.02.2014 року №611/26-55-22-7/38705704 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Укрбуд-Капітал» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 29.04.2013 року по 31.01.2014 року», яким встановлено, що ТзОВ «Укрбуд-Капітал» має ознаки «фіктивності», оскільки за місцем реєстрації не знаходиться, у товариства відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, складські приміщення, транспортні засоби для здійснення господарської діяльності. Крім того, ТзОВ «Укрбуд-Капітал» до перевірки не надало первинних бухгалтерських та податкових документів, що підтверджують показники, відображені у податковій звітності.

На думку суду, вказані обставини не можуть свідчити про відсутність реальних поставок товару від ТзОВ «Кроноспан УА» до ТзОВ «Укрбуд-Капітал». Позивач в даному випадку не може нести відповідальність за неналежну поведінку свого контрагента, водночас можливі порушення ТзОВ «Укрбуд-Капітал» податкової дисципліни та правил здійснення господарської діяльності не є підставою для беззаперечного висновку про нереальний характер господарських операцій із ТзОВ «Кроноспан УА».

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у справі «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03, пункт 71 рішення) вказав, що платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати. Відтак наявність ознак фіктивності у діяльності ТзОВ «Укрбуд-Капітал» чи порушення останнім правил здійснення господарської діяльності, порядку ведення бухгалтерського та податкового обліку сама по собі не свідчить про відсутність реального характеру здійснення позивачем господарських операцій із ТзОВ «Укрбуд-Капітал» на підставі укладеного договору.

Крім того, посилання відповідача на висновок експерта про виконання в реєстраційних документах ТзОВ «Укрбуд-Капітал» підпису від імені директора ОСОБА_2 різними особами судом до уваги не береться, оскільки згідно даних ЄДР (Т.1, а.с.172-174) ОСОБА_2 значиться як засновник та директор даного товариства, відомості про юридичну особу - ТзОВ «Укрбуд-Капітал» в державному реєстрі станом на 19.02.2015 року підтверджені.

Водночас, як передбачає частина перша статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Разом з тим, твердження контролюючого органу про відсутність у позивача доручень на отримання ТМЦ, які були б виписані на конкретну особу ТзОВ «Укрбуд-Капітал», відсутність у видаткових накладних прізвищ та ініціалів посадової особи ТзОВ «Укрбуд-Капітал», яка отримала ТМЦ, актів прийому-передачі товару не можуть свідчити про нереальний характер поставок, оскільки факт постачання доводиться іншими первинними документами, дослідженими судом в ході з'ясування обставин у справі по суті.

Щодо відсутності у позивача товарно-транспортних накладних, які б підтверджували доставку товару від ТзОВ «Кроноспан УА» до ТзОВ «Укрбуд-Капітал», на що вказує відповідач, то суд зазначає, що поставка ТМЦ здійснювалась на умовах EXW склад постачальника, тобто покупець самостійно вивозив товар зі складу продавця, про що свідчать наявні у позивача примірники товарно-транспортних накладних, засвідчені підписами водіїв.

Як свічить акт перевірки від 30.01.2015 року №72/22/33273907, податковий орган в ході її проведення встановив завищення ТзОВ «Кроноспан УА» по господарських операціях із ТзОВ «Укрбуд-Капітал» доходів за 2013 рік на суму 3049615,00 грн. та податкових зобов'язань з ПДВ за 2013 рік в сумі 609923,00 грн., в тому числі: за жовтень 2013 року - 201283,00 грн., листопад 2013 року - 236708,00 грн., грудень 2013 року - 171932,00 грн. Проте, зазначив, що факт реалізації ТзОВ «Кроноспан УА» продукції невстановленим особам підтверджено даними бухгалтерського обліку, з огляду на що сума податкових зобов'язань з ПДВ та сума доходів за 2013 рік ТзОВ «Кроноспан УА» по реалізації продукції залишається незмінною. Щодо отриманих коштів від ТзОВ «Укрбуд-Капітал» відповідно до банківських виписок на загальну суму 3659116,00 грн., то податковий орган дійшов висновку, що в порушення п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137 ПК України ТзОВ «Кроноспан УА» занижено інші доходи на суму отриманих коштів від ТзОВ «Укрбуд-Капітал» в розмірі 3659116,00 грн.

Однак, донарахування податковим органом позивачу інших доходів на суму отриманих коштів від ТзОВ «Укрбуд-Капітал» в розмірі 3659116,00 грн., які вже були відображені в податковому обліку ТзОВ «Кроноспан УА», суперечить пункту 135.3 статті 135 ПК України, відповідно до якого суми, відображені у складі доходів платника податку, не підлягають повторному включенню до складу його доходів.

Таким чином, встановлені судом обставини та досліджені докази, які підтверджують фактичний рух активів, свідчать про те, що операції з поставки позивачем виробів та продукції виробничого призначення в адресу ТзОВ «Укрбуд-Капітал» у 2013 році відбулися, тобто мають реальний характер, а тому первинні документи про їх здійснення є підставою для бухгалтерського та податкового обліку, з огляду на що суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення за №/2204 від 13.02.2015 року підлягає скасуванню як протиправне.

Щодо податкового повідомлення-рішення СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів від 13.02.2015 року №/2203, яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2025195,00 грн., в тому числі основний платіж 1350130,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції 675065,00 грн., судом встановлено наступне.

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення стали висновки перевірки щодо заниження ТзОВ «Кроноспан УА» задекларованих показників у рядку І Декларації «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів» в розмірі 1350130,00 грн. На думку відповідача, позивач отримав від нерезидентів-постачальників товарно-матеріальних цінностей кредит-ноту на загальну суму 6750649,92 грн. та на вказану суму зменшив собівартість отриманих від нерезидентів-постачальників товарно-матеріальних цінностей. Таким чином, зазначені операції не вплинули на формування показників собівартості реалізованих товарів та показника об'єкта оподаткування від усіх видів діяльності, відображених у Податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік. Контролюючим органом зроблено висновок, що в порушення пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188 ПК України ТзОВ «Кроноспан УА» не нараховано податкових зобов'язань з податку на додану вартість за 2013 рік в розмірі 1350130,00 грн. а саме: за січень 2013 року в сумі 97013,00 грн; за лютий 2013 року - 61992,00 грн.; за березень 2013 року - 150632,00 грн.; за квітень 2013 року - 41170,00 грн.; за травень 2013 року - 49710,00 грн.; за червень 2013 року - 214791,00 грн.; за липень 2013 року - 125850,00 грн.; за серпень 2013 року - 121864,00 грн.; за вересень 2013 року - 231012,00 грн.; за жовтень 2013 року - 64566,00 грн.; за листопад 2013 року - 61592,95 грн.; за грудень 2013 року - 129934,00 грн.

Однак, такі висновки податкового органу не відповідають фактичним обставинам справи з огляду на таке.

Судом встановлено, що ТзОВ «Кроноспан УА» протягом 2013 року мало взаємовідносини із нерезидентами постачальниками товарів та інших матеріальних цінностей.

Зокрема, позивачем (покупець) 30.06.2009 року було укладено договір №992/ІМ 2009 (Т.І, а.с.56-58) з нерезидентом «Kronospan Romania SRI» (продавець), предметом якого імпорт товару - плити OSB.

Згідно комерційних умов (Т.І, а.с.68, 72, 76, 80, 84, 88, 92, 96, 102), що були підписані сторонами, покупцю на місяць надавався бонус. При цьому, розмір бонусу сторонами обумовлювався на початок кожного місяця, до моменту здійснення поставок товару, до яких застосовується такий бонус. Згідно з пунктом 4 комерційних умов постачальник повинен виставити кредитну ноту на бонус, на який клієнт має право в кінці терміну дії даних комерційних умов.

Так, протягом 2013 року підприємство-імпортер (ТзОВ «Кроноспан УА») отримало від зазначеного постачальника-нерезидента (Kronospan Romania SRI») кредит-ноти (нараховані бонуси) на зменшення заборгованості перед постачальником за отриманий товар у відповідності до отриманих фактур (Т.І, а.с.66, 70, 74, 78, 82, 86, 90, 94, 98, 100, 104, 106, 108, 112, 116, 120, 124, 128) на загальну суму 6688888,02 грн.:

- №950259 від 31.12.2012 року (отримано 03.01.2013 року) в сумі 20280 Євро (213486,42 грн.);

- №950316 від 31.01.2013 року в сумі 22020 Євро (238329,54 грн.);

- №950365 від 28.02.2013 року в сумі 29190 євро (305573,51 грн.);

- № 950391 від 31.03.2013 року в сумі 732400,00 Євро (749614,10 грн.);

- № 950428 від 30.04.2013 року в сумі19640 Євро (205851,19 грн.);

- № 950457 від 31.05.2013 року в сумі 24020 Євро (248551,85 грн.);

- №950491 від 30.06.2013 року в сумі 100920 Євро (1066788,01 грн.);

- № 950551 від 31.07.2013 року в сумі 59240 Євро (629004,45 грн.);

- №950614 від 31.08.2013 року в сумі 14560 Євро (154387,17 грн.);

- № 950600 від 28.08.2013 року в сумі 42618,88 Євро (451909,87 грн.);

- № 950668 від 28.09.2013 року в сумі 50539 Євро (546838,25 грн.);

- № 950646 від 06.09.2013 року в сумі 36295,28 Євро (385553,75 грн.);

- № 950685 та № 950686 від 30.09.2013 року в сумі 20525,00 Євро (221558,07 грн.);

- № 950744 від 31.10.2013 року в сумі 28548 Євро (313798,87 грн.);

- №950781 від З0.11.2013 року в сумі 28536 Євро (307964,76 грн.);

- № 950817 та № 950818 від 31.12.2013 року в сумі 59234 Євро (649678,21 грн.).

Як встановлено актом перевірки, у податковому обліку зазначені операції відображені підприємством відповідно до карток обліку по контрагентах за 2013 рік та по журнал-ордеру та відомості по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» за 01.01.2013-31.12.2013 року в розрізі постачальників-нерезидентів: сторно Дт281 та Кт632 на загальну суму 629298,92 Євро (6688888,02 грн.).

Дані бонуси, отримані згідно кредитних нот, контролюючий орган вважає маркетинговими послугами, з огляду на що, на думку відповідача, ТзОВ «Кроноспан УА» на вартість (розмір) бонуса повинно було нарахувати податкові зобов'язання з ПДВ та виписати податкову накладну на послуги, надані нерезиденту на території України.

Однак, суд вважає безпідставними висновки податкового органу про те, що надані позивачу бонуси (кредит-ноти) є маркетинговими послуги, з врахуванням наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Підпунктом 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

З метою оподаткування постачанням послуг, зокрема є:

а) досягнення домовленості утримуватися від певної дії або від конкуренції з третьою особою чи надання дозволу на будь-яку дію за умови укладення договору;

б) постачання послуг за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або в примусовому порядку;

в) постачання послуг іншій особі на безоплатній основі;

г) передача результатів виконаних робіт, наданих послуг платнику податку, уповноваженому згідно з договором вести облік результатів спільної діяльності без утворення юридичної особи, а також їх повернення таким платником податку після закінчення спільної діяльності;

ґ) передача (внесення) виконаних робіт, наданих послуг як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також повернення послуг;

д) постачання послуг з розміщення знаку відповідної торгової марки або самого товару чи послуги в кінофільмі, серіалі або телевізійній програмі, які є візуальними (глядачі лише бачать продукт або знак торговельної марки, продукт чи торговельна марка згадується у розмові персонажа; товар, послуга чи торговельна марка органічно вплітаються в сюжет і є його частиною).

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, надання маркетингових послуг повинно виражатись в певних діях виконавця таких послуг щодо, зокрема, розміщення продукції платника податку в місцях продажу, вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Натомість податковий орган не довів суду належними та допустимими доказами той факт, що ТзОВ «Кроноспан УА», як покупець товару, надавав маркетингові послуги фірмі «Kronospan Romania SRІ» у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції, організації та управління руху продукції тощо.

На думку суду, додаткова знижка на вартість товару, надана продавцем покупцеві відповідно до умов угоди про купівлю-продаж (чи окремої згоди сторін), або для зацікавлення (винагороди) постійних покупців у подальшій співпраці, не може розцінюватись як послуга в сфері маркетингу, відтак нарахування податкових зобов'язань з ПДВ за отриманими кредит-нотами (бонусами) є безпісдтавним.

Крім того, судом встановлено, що між фірмою «Kronoflooring GmbH» та ТзОВ «Кроноспан УА» був укладений контракт №20/10/2008 від 20.10.2008 року (Т.І, а.с.129-133), за яким здійснювалась поставка ламінованої підлоги. За даним контрактом позивач отримав кредит-ноти згідно фактур №976856 від 08.05.2013 року на суму 121,23 євро (1260,27 грн.); №977529 від 13.06.2013 року на суму 554,26 євро (5908,56 грн.), а всього на загальну суму 7168,83 грн. (Т.1, а.с.134-137).

Також з матеріалів справи вбачається, що між фірмою «Kronoplus Sp. z о.о.», та ТзОВ «Кроноспан УА» був укладений контракт №18/1М/2010 від 14.01.2010 року (Т.І, а.с.138-140), за яким здійснювалась поставка виробів з деревини. За даним контрактом позивач отримав від постачальника-нерезидента кредит-ноти згідно фактур №948655 від 28.11.2012 року, №948793 від 03.12.2012 pоку, №948860 від 06.12.2012 року, №949424 від 24.01.2013 року на загальну суму 3130,80 євро (33246,99 грн.); №949831 від 25.02.2013року на суму 408,57 євро (4388,45 грн.); №951420 від 12.07.2013 року на суму 23,31 євро (247,50 грн.); №951972 від 28.08.2013 року, № 951973 від 28.08.2013 року, №951974 від 28.08.2013 року, №951975 від 28.08.2013 року, №951976 від 28.08.2013 року на загальну суму 284,99 євро (3021,89 грн.); №952332 від 27.09.2013 року на суму 102,60 євро (1110,14 грн.); від 31.10.2013 року на суму 821,47 євро (9031,55 грн.), всього на загальну суму 51046,52 грн. (Т.1, а.с.141-166).

Водночас, як встановлено судом, між фірмою «Kronospan Szczecinek Sp.z o.о.» та ТзОВ «Кроноспан УА» 10.05.2006 року був укладений контракт №095ЛМ/2006 (Т.І, а.с.167-169), предметом є поставка виробів з деревини. За даним контрактом позивач отримав від постачальника кредит-ноту згідно фактури №910524 від 22.01.2013 року на суму 330,07 євро (3546,55 грн.) (Т.1, а.с.170-171).

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що вищевказані кредит-ноти були отримані позивачем на підставі рекламацій останнього щодо виявлених дефектів товару, невідповідності кількості відвантаженого товару його фактичній наявності при отриманні тощо (Т.4, а.с.1-15).

Отже, отримані кредит-ноти є знижкою на поставлений товар, за рахунок якої товариство зменшило заборгованість перед постачальником.

Правові наслідки передання товару неналежної якості передбачені статтею 678 ЦК України.

Зокрема, відповідно до частини першої даної статті покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Частиною другою статті 678 ЦК України визначено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Статтею 35 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 року передбачено, що продавець повинен поставити товар, який за кількістю, якістю й описанням відповідає вимогам договору і який затарований чи упакований так, як це вимагається за договором.

Крім випадків, коли сторони домовилися про інше, товар не відповідає договору, якщо він:

a) не придатний для тих цілей, для яких такий товар звичайно використовується;

b) не придатний для будь-якої конкретної мети, про яку продавця прямо чи опосередковано було повідомлено під час укладення договору, крім тих випадків, коли з обставин випливає, що покупець не розраховував або що для нього було нерозумним розраховувати на компетентність і міркування продавця;

c) не має якостей товару, представленого продавцем покупцеві як зразок чи модель;

d) не затарований чи не упакований звичайним для таких товарів способом, а за відсутності такого - способом, який є належним для збереження й захисту даного товару.

Таким чином, відповідно до умов контрактів, вимог чинного законодавства України, норм Конвенції ООН від 11.04.1980 року передбачається можливість зменшення заборгованості в зв'язку з рекламаціями на поставлений товар. При цьому суд вважає, що зменшення заборгованості перед постачальником за поставлений товар на підставі отриманих кредит-нот не може розцінюватись як надання позивачем маркетингових послуг нерезиденту.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що висновки відповідача про заниження товариством податкових зобов'язань з ПДВ за 2013 рік в загальній сумі 1350130,00 грн. є необгрунтованими та безпісдтавними, з огляду на що податкове повідомлення-рішення СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів від 13 лютого 2015 року №/2203 слід скасувати як протиправне.

Частиною першою статті 94 КАС України передбачено: якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже, з Державного бюджету України слід присудити на користь позивача 974,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні адміністративного позову згідно з платіжними дорученнями №58 та №57 від 19.02.2015 року (Т.І, а.с.2, 3).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціальної державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 13 лютого 2015 року №/2203 та №/2204.

Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кроноспан УА» (45400, Волинська обл., м.Нововолинськ, вул.Луцька, буд.20, ) судові витрати в розмірі 974,40 грн. (дев'ятсот сімдесят чотири грн. 40 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 03 квітня 2015 року.