Справа № 803/1578/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Справа № 876/11052/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2013 року по справі №803/1578/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Ягодинської митниці Міндоходів України, Головного Управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення, скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та стягнення надмірно сплачених платежів, -

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №205000006/2013/000021/1 від 09.04.2013 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2013/00033 від 09.04.2013 року; стягнути із державного бюджету України надмірно сплачену суму митних платежів в розмірі 25 935,68 грн..

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 постанову суду першої інстанції оскаржила, подала апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

В обгрунтування апеляційної карги вказує те, що їй на підставі інвойсу №10/04/2013 від 04.04.2013 року, були продані не відсортовані яблука, тобто яблука II сорту, які складаються із яблук різних сортів та за якісними характеристиками є гіршими ніж яблука I сорту. Тому доводи відповідача про те, що у листі фірми продавця товару відсутня інформація про конкретні характеристики товару, назву, найменування, калібр є безпідставними, оскільки такі конкретні характеристики неможливо визначити так як предметом поставки є не відсортовані яблука, які є різними за найменуванням сорту, якісними характеристиками та калібром. Тому даний товар має відношення до II сорту і конкретними характеристиками не відзначається.

В судовому засіданні представник позивача надала пояснення та підтримала доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скаргу слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції, та приймає нову постанову, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Луцької міської ради Волинської області 14 грудня 2004 року.

7 лютого 2012 року між підприємцем ОСОБА_2 (покупець) та фірмою «Owoce Agnieszka Strach» (Польща) (продавець) укладений контракт №13/2012/РL за умовами якого продавець зобов'язується продати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар - яблука свіжі, згідно інвойсів.

Відповідно до пункту 5.1 контракту поставка товару здійснюється автотранспортом на територію України згідно Правил «Інкотермс - 2010», на умовах СРТ.

Згідно із додатком №1 від 26 березня 2012 року до контракту №13/2012/PL від 7 лютого 2012 року пункт 4.1 контракту викладено в новій редакції: оплата проводиться шляхом перерахунку суми на розрахунковий рахунок продавця на підставі 100 % передоплати на основі проформи-інвойса за день до загрузки товару чи по факту поставки товару. Додатком №2 від 28 грудня 2012 року до контракту №13/2012/PL від 7 лютого 2012 року продовжено дію контракту до 31 грудня 2013 року.

Позивачем 8 квітня 2013 року через представника-декларанта було подано для митного оформлення яблука свіжі в картонних коробках, врожаю 2012 року, сорт II, клас якості II вагою нетто 20280 кг., за ціною 0,45 доларів СШ за 1 кг на загальну суму 9 126 доларів США, що надійшли згідно контракту купівлі-продажу від 7 лютого 2012 року та фактури (інвойс) №10/04/2013 від 4 квітня 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, декларантом для митного оформлення товару були подані: контракт №13/2012/PL від 7 лютого 2012 року із додатком №1 від 26 березня 2012 року та додатком №2 від 28 грудня 2012 року; фактура (інвойс) №10/04/2013 від 4 квітня 2013 року; ВМД №205070000/2013/019315 від 8 квітня 2013 року; попередня митна декларація №205070000/2012/018980 від 5 квітня 2013 року; міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №111705 від 5 квітня 2013 року; декларація митної вартості (далі - ДМВ) №205070000/2013/019315 від 8 квітня 2013 року; сертифікат походження товару №PL/MF/AF 0010660 від 5 квітня 2013 року; сертифікат відповідності європейським нормам №КО 8231.31885.2013.11 від 5 квітня 2013 року; фіто санітарне свідоцтво №0405884 від 5 квітня 2013 року; лист про не страхування товару №120 від 5 квітня 2013 року та інші документи вказані в графі 44 ВМД.

В графах 12 та 45 ВМД №205070000/2013/019315 від 8 квітня 2013 року декларантом вказано митну вартість товару у розмірі 9 126 доларів США, за основним (першим) методом - ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), встановленим статтею 58 Митного кодексу України.

Ягодинською митницею 9 квітня 2013 року було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2013/00033 та винесено рішення про коригування митної вартості товару №205000006/2013/000021/1 від 9 квітня 2013 року і визначено митну вартість партії товару у розмірі 19 266 доларів США, тобто, за ціною 0,95 долара США за 1 кг.

Різниця між митною вартістю визначеною відповідачем та митною вартістю визначеною декларантом за першим методом склала 0,50 долара США за 1 кг., на загальну суму 10 140 доларів США.

Позивачем 9 квітня 2013 року через декларанта подано нову ВМД №205070000/2013/019614 вказавши у графах 12 та 45 якої, митну вартість, визначену митним органом. Митне оформлення проведено за другорядним резервним методом із застосуванням гарантійних зобов'язань - грошової застави.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою та другою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості. Декларація митної вартості подається, зокрема, у разі якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни.

Частиною першою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Пунктом 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 599, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 984/21296, визначено: «Запис щодо рішення, яке прийняте посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів, учиняється таким чином: якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Кодексу, посадова особа митного органу у графі «Для відміток митного органу» ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки».

У відповідності до пункту 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, посадовою особою митного органу у графі «Для відміток митниці» декларації митної вартості №20507000/2013/019315 від 08.04.2013 було зроблено запис про необхідність подання в порядку статті 53 МК України додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частини восьмої статті 55 Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Судом встановлено, що позивачем 13.06.2013 року на адресу Ягодинської митниці було направлено лист №216 із поясненням, що стосуються відмови у поданні калькуляції із посиланням на положення МК України, також були надані пояснення щодо формування ціни товару та її розбіжностей в контракті та інвойсі, щодо найменування сорту яблук.

Згідно з п. 1.1. Контракту продавець зобов'язується продати покупцю яблука свіжі. У свою чергу у п. 2.1., 2.4. сторони визначили, що орієнтована кількість товару, що буде постачатись за даним контрактом становитиме 1000 тонн, а орієнтована вартість контракту 1 000 000 дол.. Таким чином середня ціна товару становить 1 дол./кг..

Однак, така ціна була актуальною станом на дату підписання контракту 07.02.2012 року. При цьому на момент підписання контракту позивачу поставлялись яблука врожаю 2011 року. В даному випадку предметом поставки є яблука врожаю 2012 року, ціна яких відрізняється від ціни яблук врожаю 2011 року у зв'язку з наявністю різних чинників, що впливають на формування ціни товару.

Зокрема на формування ціни товару впливають такі чинники як кількість зібраного врожаю, вартість затрат на вирощування та зберігання яблук, якісні характеристики товару, поточна кон'юнктура ринку тощо. Так, у 2011 році врожайність яблук була меншою, ніж у 2012 році, тому й ціна яблук врожаю 2011 року була більшою, ніж ціна яблук врожаю 2012 року.

Відповідно до п.2.3 контракту сторони дійшли згоди, що ціна товару визначається в інвойсі на товар. В інвойсі №10/04/2013 від 04.04.2013 року зазначено, що ціна одиниці товару становить 0,45 дол. США/кг.. При цьому таке погодження ціни товару повністю відповідає умовам контакту.

Крім того, висновком ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 07.06.2013 року №2459 вказано, що рівень ціни на свіжі яблука, сорт II за ціною 0, 45 дол. США за кілограм відповідає поточній кон'юнктурі ринку, що є доказом обґрунтованості ціни товару. Крім цього, у даному висновку зазначено, що рівень цін на свіжі яблука II сорту може становити 0,31-0,55 дол. США/кг. на умовах поставки СРТ - міста України.

Щодо інформації про сорт товару слід зазначити, що до митного оформлення 08.04.2013 року позивачем були надані документи зі змісту яких вбачається, що товар, митне оформлення якого здійснюється є яблуками II сорту, що підтверджується ВМД №205070000/2013/019315 від 08.04.2013 року, інвойсу №10/04/2013 від 04.04.2013 року, сертифікату якості від 05.04.2013 року.

Крім того, згідно листа фірми «Elefant Owoce Agnieszka Strach» №225 від 07.06.2013 року підприємство продає яблука I та II сорту.

До I сорту відносяться яблука таких сортів як Golden Delicious, Gloster, Idared, Ligol, Eliza.

У свою чергу товар II сорту складається із яблук різних сортів, що мають відношення до I сорту, однак за якісними характери тисками є гіршими ніж яблука I сорту.

Оскільки позивач замовила товар II сорту, їй було продано не відсортовані яблука.

Таким чином, продавець товару пояснює, що не може вказати найменування сорту яблук, як того вимагає митний орган, які були продані позивачу на підставі інвойсу №10/04/2013 від 04.04.2013 року, оскільки їй були продані не відсортовані яблука, тобто яблука II сорту, які складаються із яблук різних сортів та за якісними характеристиками є гіршими ніж яблука I сорту.

Доводи відповідача про те, що у листі фірми продавця товару відсутня інформація про конкретні характеристики товару, назву, найменування, калібр є безпідставними, оскільки такі конкретні характеристики неможливо визначити так як предметом поставки є не відсортовані яблука, які є різними за найменуванням сорту, якісними характеристиками та калібром. Тому даний товар має відношення до II сорту і конкретними характеристиками не відзначається.

Таким чином, позивачем було надано митному органу усі необхідні документи, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту), а тому висновки Ягодинської митниці щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості партії товару є необґрунтованими.

Ягодинською митницею Міндоходів не подано жодного доказу того, що в митного органу виникли обґрунтовані сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митного оформлення товару та не наведено обґрунтованих підстав щодо неможливості застосувати перший метод визначення митної вартості товару.

Митний орган має право щодо самостійного визначення митної вартості товарів, однак, це повинно відбуватись із дотриманням вимог чинного законодавства, обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд зазначає, що у рішенні про коригування митної вартості товарів стверджується про проведення процедури консультацій з декларантом та досягнення згоди щодо неможливості застосування методів визначення митної вартості, які передбачені статтями 50-63 Митного кодексу України.

Однак, дані твердження спростовує декларант вказує, що митним органом не проводилась процедура консультацій щодо обґрунтованого вибору для застосування другорядних методів визначення митної вартості товарів.

Ягодинською митницею не надано суду доказів проведення консультації з декларантом та не надано суду обґрунтування неможливості використати попередні методи визначення митної вартості, які передбачені статтями 50-63 Митного кодексу України.

Таким чином, митним органом фактично не проведена процедура консультацій з декларантом та не обґрунтовано, чому при прийнятті рішення про коригування митної вартості товару «яблука свіжі» неможливо було використати методи визначення митної вартості, які визначені у статтях 50-63 Митного кодексу України.

Правова позиція щодо необхідності дотримання митним органом процедури консультації з декларантом викладена у постановах Верховного суду України 14 травня 2013 року (справа N 21-130а13), від 21 січня 2011 року (справа N 21-56а10), від 07 лютого 2011 року (справа N 21-76а10), від 14 листопада 2011 року (справа N 21-213а11), від 06 лютого 2012 (справа N 21-418а11), від 03 липня 2012 року (справа N 21-197а12), які в силу статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для всіх судів України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач в порядку та у строки передбачені Митним кодексом України надала всі необхідні документи для підтвердження митної вартості партії товарів «яблука свіжі врожаю 2012 року, сорт ІІ, а тому відповідач неправомірно виніс рішення про коригування митної вартості товарів №205000006/2013/000021/1 від 09 квітня 2013 року, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2013/00033 від 09 квітня 2013 року.

Що стосується позовних вимог позивача в частині стягнення з бюджету надмірно сплачених коштів колегія суддів зазначає наступне.

Так, за правилами частин першої, третьої статті 265 МК митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. У разі виникнення у митного органу сумніву щодо правильності визначення декларантом митної вартості, він своїм рішенням має право зобов'язати останнього визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення.

Аналіз положень статей 265, 266 МК та Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 квітня 2008 року № 339 (чинного на час виникнення спірних відносин), дає колегії суддів підстави для висновку, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів. Тому суд, встановивши протиправність рішень митного органу про визначення митної вартості товару за тим чи іншим методом, не вправі підміняти митний орган, стягуючи з державного бюджету надмірно сплачену з такої вартості суму ПДВ, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості.

Таким чином, суд, постановляючи у справі, що розглядається, рішення щодо стягнення з державного бюджету на користь позивача суми надмірно сплаченого ПДВ, фактично визначить митну вартість ввезеного ним товару за першим методом, чим підмінили митний орган.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надмірно сплачених митних платежів в розмірі 25 935 грн. 68 коп. є безпідставними та задоволенню не підлягають.

З урахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів №205000006/2013/000021/1 від 09 квітня 2013 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2013/00033 від 09 квітня 2013 року та про відмову в задоволенні позову в частині стягнення надмірно сплачених платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дір бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а тому постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нової, якою позов задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 160, 195, ст. 196, п. 3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2013 року по справі №803/1578/13-а - скасувати та прийняту нову, якою адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №205000006/2013/000021/1 від 09 квітня 2013 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2013/00033 від 09 квітня 2013 року.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич