Справа № 811/3242/13-а
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2015 рокусправа № 811/3242/13-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 січня 2014 року по справі № 811/3242/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.07.2013р. № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем у своїй господарській діяльності не допущено порушень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», тому у відповідача не було законних підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 січня 2014 року позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення - рішення № від 04.07.2013 р. на суму 37 962,18 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, правильність застосування судом норм матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, посадовими особам податкового органу було проведено фактичну перевірку господарської одиниці - складу-магазину, розташованого за адресою - АДРЕСА_1, що належить суб'єкту господарської діяльності ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт №10/11/28/22/НОМЕР_2 від 18.06.2013 року.

Вказаним актом зафіксовано наступні порушення:

- проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, а саме в ході аналізу контрольної стрічки надрукованої РРО від 12.06.2013 року прайс-листа продовольчих товарів, що реалізуються складом-магазином по АДРЕСА_1 встановлено, що фіскальні касові чеки на реалізовані товари друкуються без попереднього зазначення в них таких обов'язкових реквізитів, як найменування одиниці реалізованого товару, одиниці вартості (ціни) товару та кількості реалізованого товару. В фіскальних касових чеках друкуються лише група реалізованого товару («Продукти») та їх загальна вартість;

- встановлено не проведення розрахункових операцій за готівку через РРО на повну суму покупки з роздрукуванням відповідних розрахункових операцій, при цьому покупцям, які отримували товари не видався розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції, а саме - в ході аналізу контрольної стрічки надрукованої РРО від 12.06.2013р. виявлено, що при реалізації товарів зі складу-магазину по АДРЕСА_2 та оплатою готівкою за них через РРО, що знаходиться в касі складу - магазину по АДРЕСА_1 в фіскальних касових чеках відсутні обов'язкові реквізити: найменування та кількість товару, вартість одиниці виміру товару (послуги). Тобто фіскальні касові чеки на реалізований товар за 12.06.2013 року не є розрахунковими документами, оскільки в них відсутні вищезазначені обов'язкові реквізити;

- в ході перевірки та аналізу прибуткових накладних на товар, що реалізується на складі - магазині по АДРЕСА_2 та книги обліку доходів і витрат, які веде найманий працівник на складі - магазині (в бухгалтерії) по АДРЕСА_1 встановлено реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання, а саме - накладні на товар, що поступив на склад-магазин по АДРЕСА_2 та реалізується за готівку через РРО на складі - магазині по АДРЕСА_1 за номерами №КФ-02325, №1677 від 3.05.2013 року відповідно на суму отриманого товару 1603,97 грн. та на суму товару 2115,60 грн. (без ПДВ) не обліковані в книзі обліку доходів і витрат, яку веде найманий працівник за №81 (розпочата 05.04.2013);

- в ході перевірки встановлено використання реєстратора розрахункових операцій на складі-магазині по АДРЕСА_1 без використання спеціального платіжного засобу (платіжного терміналу) при розрахунках з покупцями;

- перевіркою встановлено, що станом на 18.06.2013 року на господарських об'єктах підприємця зареєстровано 7 РРО, з яких тільки 3 персоналізовано для передачі фіскальних звітних чеків в електронній формі бездротовими каналами зв'язку до органів ДПС.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки податковим органом прийнято, податкове повідомлення - рішення форми «С» від 04.07.2013 року № , яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 37962,18 грн., в тому числі: за порушення п. 1, 2, 3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - 1грн., 176,78 грн., 26754,60 грн.; за порушення п. 11 ст. 3 Закону - 85 грн. ( 5 х 17 грн.); за порушення п. 12 ст. 3 Закону 10 944,80 грн. (5 472,40 х 2).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для прийняття означеного вище податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо)при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема:

- відповідно до вимог п.1 проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- згідно з п.2 видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

- згідно п.3 застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування;

- відповідно до п. 11 проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

- згідно з п.12 вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особам, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Судом першої інстанції встановлено, відповідачем не спростовано, що фіскальні касові чеки, зазначені в акті перевірки видавались за адресою АДРЕСА_2 під час формування покупцями замовлення на товар, після чого ними отримувались рахунки на оплату. Рахунки оплачували через РРО за адресою - АДРЕСА_1. При пред'явленні чека РРО отримували товар та видаткову накладну із зазначенням номенклатури товару, ціни та кількості за адресою - АДРЕСА_2.

Перевіряючими під час перевірки зроблено висновки, що фіскальні касові чеки на реалізований товар за 12.06.2013 року не є розрахунковими документами, оскільки в них відсутні обов'язкові реквізити: найменування та кількість товару, вартість одиниці виміру товару (послуги), чим порушено вимоги Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000р. № 614.

За порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (проведення розрахункових операцій через РРО без роздрукування відповідних розрахункових документів) застосовуються визначені п.1 ст.17 цього Закону фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, в тому числі у разі не роздрукування відповідного розрахункового документу.

Згідно з цим Законом термін «розрахунковий документ» вживається в такому значенні: це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахунковий квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку РРО або заповнений вручну (абз.15 ст.2 Закону).

Статтею 8 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що форма та зміст розрахункових документів, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

На виконання приписів цієї норми Наказом ДПА України від 01.12.2000 року №614 «Про затвердження нормативно-правових актів до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» було затверджено Положення про форму та зміст розрахункових операцій, яким встановлено, що у разі відсутності хоча б одного з реквізитів, а також недотримання сфери призначення, документ не є розрахунковим.

Водночас недолік реквізиту розрахункового документа не прирівняний в Положенні до відсутності розрахункового документа.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості товарів (наданих послуг), у разі не проведення розрахункових операцій через РРО, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не передбачає застосування до господарюючого суб'єкта штрафних санкцій в разі невідповідності розрахункового документу вимогам Положення №614.

Крім того, перевіряючими встановлено, що позивач не веде в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації та здійснення продажу товарів, які відображені в такому обліку (вартість товару), згідно прайс-листа товарів, що реалізуються складом-магазином ФОП ОСОБА_1, який не облікований за місцем його реалізації (на загальну суму 5472,40 грн.).

Судом першої інстанції встановлено, що облік товарних запасів на підприємстві ведеться, що підтверджено копіями видаткових накладних на товар, що підтверджують належний облік товару, що перевірявся.

Товар, зазначений у прибуткових накладних №1285 та №1305 від 31.05.2013р. знаходився не у продажу, а на зберіганні на складі для подальшої відправки у власні магазини, що підтверджено копією договору оренди нежитлового приміщення від 01.02.2012 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1(орендар) та ТОВ «Продінвест» (орендодавець). Відповідно до п.п.1 Договору встановлено, що орендодавцем передано у тимчасове платне користування орендаря нежитлові приміщення загальною площею 1344,29 кв. м., за адресою - АДРЕСА_2.

Як визначено п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Таким чином, позивач не позбавлений права зберігати відповідні документи, тобто вести облік товарних запасів, що підтверджують оприбуткування товарів не лише за місцем реалізації.

Згідно зі ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до відповідальності за порушення вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» особу може бути притягнуто лише у тому випадку, коли облік товарів за місцем реалізації та зберігання не ведеться взагалі або ведеться з порушенням встановленого порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відповідача не було законних підстав для застосування штрафних (фінансових) санкцій щодо ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі розгляду справи відповідачем не доведено суду правомірність оскаржуваного рішення, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення не вбачається, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого Адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 1 квітня 2015 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов