Справа № 1631/1517/12
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2015р. м. Київ К/800/38159/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши в порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі Полтавської області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок грошового утримання судді у відставці,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі Полтавської області на постанови Шишацького районного суду Полтавської області від 21 січня 2013 року та Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 пред'явила в суді позов до Управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі Полтавської області (далі - Управління ПФУ), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання, у зв'язку зі зміною заробітної плати суддів з 1 липня 2012 року, та зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання, як судді у відставці, з 1 липня 2012 року у розмірі 90 % заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, згідно з частиною третьою статті 138 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VІ).

Постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 21 січня 2013 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Управління ПФУ щодо відмови ОСОБА_4 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного утримання судді. Зобов'язано Управління ПФУ здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_4 у розмірі 90 % від суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з 1 липня 2012 року на підставі пред'явлених довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 10 липня 2012 року № 1435, 2 жовтня 2012 року № 1965, 5 грудня 2012 року № 2438, 8 січня 2013 року № 39. Зобов'язано Управління ПФУ здійснити виплату недоплаченого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_4 у розмірі 90 % від суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з 1 липня 2012 року по 21 січня 2013 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано протиправними дії Управління ПФУ щодо відмови ОСОБА_4 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного утримання судді. Зобов'язано Управління ПФУ здійснити перерахунок та виплатити щомісячне довічне грошове утримання в розмірі, встановленому частиною третьою статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», виходячи з розміру суддівської винагороди, визначеної у довідках Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 10 липня 2012 року № 1435, 2 жовтня 2012 року № 1965, 5 грудня 2012 року № 2438, з 1 липня 2012 року по 21 січня 2013 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги Управління ПФУ посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвалених ними рішень та просить прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_4 просить залишити без змін постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на її законність і обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Оскільки судові рішення оскаржуються відповідачем лише в частині зобов'язання його здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість цих судових рішень тільки в межах касаційної скарги.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача є протиправним, оскільки позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % від суддівської винагороди, визначеної статтею 129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», працюючого на відповідній посаді судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з 1 липня 2012 року по 21 січня 2013 року.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, апеляційний суд фактично погодився з його висновками про наявність у позивача права на отримання щомісячного довічного грошового утримання з 1 липня 2012 року по 21 січня 2013 року, однак, у розмірі 80 % довічного грошового утримання суддів у відставці а не 90%.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є суддею у відставці з квітня 2008 року і з цього часу, відповідно до статті 43 Закону України від 15 грудня 1991 року № 2862-ХІІ "Про статус суддів", їй здійснювалася виплата довічного грошового утримання.

З дня призначення їй довічного грошового утримання, система оплати праці працюючих суддів змінилася та збільшився розмір їх заробітної плати і згідно з довідками Територіального управління Державної судової адміністрації України у Полтавській області суддівська винагорода ОСОБА_4, що враховується при перерахунку щомісячного грошового утримання суддям у відставці, станом на 1 липня 2012 року - 14 105,60 гривень, з 1 жовтня 2012 року - 14 310,40 гривень, з 1 грудня 2012 року - 14 515,20 гривень.

У зв'язку з цим, вона звернулася до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. Однак, відповідач у задоволенні заяви їй відмовив.

Вважаючи відмову відповідача такою, що порушує її права, позивач звернулася до суду за їх захистом.

Відповідно до частини четвертої статті 43 Закону України від 15 грудня 1991 року № 2862-ХІІ "Про статус суддів" (який був чинним на час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання) судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу".

Частиною третьою статті 138 Закону № 2453-VI, який набрав чинності з 30 липня 2010 року, встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, частину третю статті 138 Закону № 2453-VI викладено в новій редакції, згідно з якою щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, зокрема, частину третю статті 138 Закону № 2453-VI у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

У цьому рішенні Конституційний Суд України зазначив, зокрема, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому, у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Отже, зміст правової норми статті 138 Закону № 2453-VI в редакції, що діє після прийняття Конституційним Судом України рішення від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, дає підстави для висновку про залежність розміру місячного довічного грошового утримання судді у відставці від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді і, у разі його збільшення, є підставою для збільшення розміру відповідного місячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Доводи касаційної скарги Управління ПФУ, що чинним законодавством України передбачено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці лише для суддів Конституційного Суду України, а тому здійснення такого перерахунку суддям інших рівнів неможливе, зазначеного висновку суду касаційної інстанції не спростовують, оскільки ґрунтуються на помилковому тлумаченні наведених правових норм.

Враховуючи те, що доводи касаційної скарги правильності висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, останній під час розгляду справи вірно застосував норми матеріального права та не порушив норм процесуального права, відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для скасування ухваленої ним постанови відсутні.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі Полтавської області залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников