Справа № 810/435/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/435/15 Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Легіон-Ц» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство «Легіон-Ц» ( далі - позивач ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області ( далі - відповідач ) про визнання протиправною відмови відповідача у прийнятті податкової декларації ПП «Легіон-Ц» з ПДВ за грудень 2014 року від 20.01.2015 р. № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову суду та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову, так як, на думку апелянта, оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, приватне підприємство «Легіон-Ц» ( далі - ПП «Легіон-Ц» ) є юридичною особою та перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області ( далі - ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області ) як платник податку на додану вартість ( далі - ПДВ ).

20.01.2015 р. позивач подав до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області податкову декларацію з ПДВ за грудень 2014 року з додатками, яка була отримана відповідачем у цій же день, що підтверджується відповідним штампом податкового органу з вх. № .

21.01.2015 р. відповідач своїм листом № 1063/10/10-13-15-01 повідомив позивача, що поданій ним податковій декларації з ПДВ за грудень 2014 року від 20.01.2015 р. № разом з додатками надано статус «неподаткової звітності» у зв'язку з тим, що вона не відповідає вимогам наказу Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р. № 966 «Про затвердження форми та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість».

Зокрема, у своїх запереченнях на адміністративний позов відповідачем було наведено дві підстави неприйняття ним податкової декларації, поданої ПП «Легіон-Ц»: 1) її підписано ОСОБА_2 як головним бухгалтером, однак, у податкового органу відсутні жодні відомості щодо призначення цієї особи на посаду головного бухгалтера ПП «Легіон-Ц»; 2) відсутність «Легіон-Ц» за його офіційним місцезнаходженням.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття податкової декларації є обов'язком податкового органу, а обставини через які позивачу було відмовлено в прийнятті його податкової декларації з ПДВ за грудень 2014 року не відповідають дійсності.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України ( далі - ПК України ), Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України ), Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р. № 966 ( далі - Порядок № 966 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 48.3, пп. 48.5.1 п. 48.5 ст. 48 ПК України закріплено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником;

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Згідно з п. 49.8, 49.11 ст. 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Відповідно до п.п. 7, 19 Розділу ІІІ Порядку № 966, податкова звітність повинна бути підписана: 1) керівником платника податку або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку і подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником; 2) фізичною особою - платником податків або його законним представником; 3) особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно з договором про спільну діяльність або з договором про управління майном; 4) особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації інвестора (оператора), який веде окремий податковий облік, пов'язаний з виконанням угоди про розподіл продукції.

Податкова звітність, надана платником або його представником та заповнена з порушенням норм пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 глави 2 розділу II Кодексу, вважається неподаною, про що платник повідомляється у порядку, визначеному пунктом 49.11 статті 49 глави 2 розділу II Кодексу.

У ч. 3 ст. 24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, законодавством регламентовано вимоги, яким повинна відповідати податкова декларація для її прийняття і реєстрації відповідним податковим органом, однією з яких є наявність в ній такого обов'язкового реквізиту як підпис особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку платника податків та подання його податкової звітності до контролюючого органу.

Зазначене надає підстави вважати, що така особа повинна перебувати з підприємством-платником податку у трудових правовідносинах, оформлених у відповідності до ст. 24 КЗпП України, з повідомленням відповідного податкового органу про факт працевлаштування особи.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що у матеріалах справи відсутні копії трудового договору, укладеного між позивачем і ОСОБА_2, яким було підписано спірну податкову накладну, наказу чи розпорядження власника про прийняття його на роботу, а також докази, які б підтверджували, що позивач, відповідно з вимогами ст. 24 КЗпП України, повідомив відповідача про прийняття на роботу ОСОБА_2

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що саме такими документами має підтверджуватися факт працевлаштування особи, а заява-повідомлення директора ПП «Легіон-Ц» ОСОБА_3, в якій він зазначає, що ОСОБА_2 працює на підприємстві на посаді головного бухгалтера / а.с. 75 /, не є належним і допустимим, у розумінні ст. 70 КАС України, доказом, підтверджуючим наявність офіційних трудових правовідносин між ПП «Легіон-Ц» і такою особою.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, відповідно до вимог ст. 86 КАС України, судова колегія вважає, що, у даному випадку, відсутні жодні правові підстави зробити висновок про те, що податкова накладна ПП «Легіон-Ц» з ПДВ за грудень 2014 року від 20.01.2015 р. № була підписана посадовою особою позивача, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку, а отже, й відсутні підстави стверджувати про її відповідність вимогам п. 48.3 ПК України та п. 7 Розділу ІІІ Порядку № 966.

Більш того, суд апеляційної інстанції відзначає, що у своєму листі від 21.01.2015 р. № 1063/10/10-13-15-01, яким фактично позивачу було відмовлено в прийнятті спірної декларації, відповідач зазначив причину такої відмови, а саме - невідповідність податкової декларації вимогам Порядку № 966. Тож, з огляду на таке, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у прийнятті вказаної податкової декларації з ПДВ за грудень 2014 року від 20.01.2015 р. № , діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України, зокрема, ст.ст. 48, 49 ПК України та п.п. 7, 19 Розділу ІІІ Порядку № 966, а отже, підстави для задоволення цього адміністративного позову відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цієї справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Отже, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задовольнити, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року скасувати.

У задоволенні адміністративного позову приватного підприємства «Легіон-Ц» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання дій протиправними відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлено 08.04.2015 р.

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.