Справа № 872/16296/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
05 лютого 2015 рокусправа № 394/1206/13-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.
суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.
за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Новоархангельському районі Кіровоградської області на постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2013 року у справі № 394/1206/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новоархангельському районі Кіровоградської області про зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новоархангельському районі Кіровоградської області в якому, просив:
- визнати протиправними дії Відповідача по непризначенню пенсії Позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку;
-зобовязати Відповідача призначити Позивачу пільгову пенсію, як особі, яка брала участь в бойових діях, у відповідності до ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
В обґрунтування вимог позивач зазначив, що він у період з 28.07.1980 року по 21.01.1981 року призивався КДБ СРСР на навчальні збори в складі команди «Карпати « та приймав участь в бойових діях в ДРА, а тому має право на призначення дострокової пенсії.
Постановою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2013 року адміністративний позов задоволено, визнано за Позивачем право на дострокову пенсію за віком, яка надається чоловікам військовослужбовцям, які брали участь у бойових діях, після досягнення ними 55 річного віку. Зобовязано Відповідача призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію, як особі, яка брала участь в бойових діях, у відповідності до ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Управління Пенсійного фонду України в Новоархангельському районі Кіровоградської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2013 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у Позивача відсутнє право на отримання дострокової пенсії, оскільки у період з 19.03.1979 року по 01.06.1982 року він працював на підприємстві і не мав статусу військовослужбовця.
Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.05.2013 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій, військовослужбовцю, який приймав участь у бойових діях.
Але, листом Управління Пенсійного фонду України в Новоархангельському районі Кіровоградської області від 15.05.2013 року №9/Г-1 Позивачу було відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій.
Зазначена відмова була обґрунтована тим, що положення абзацу 6 пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не поширюється на учасників бойових дій з числа віськовозобовязаних осіб, які призивалися на навчальні збори і направлялися до Афганістану в період ведення там бойових дій. Крім того, у довідках Новоархангельського районного військового комісаріату №26 від 22.03.2013 року та №27 від 17.04.2013 року вказаний період бойових дій, у яких Позивач приймав участь, а саме з 12.08.1980 року по 19.12.1980 року та з 28.07.1980 року по 21.01.1981 року відповідно. Але, у трудовій книжці містяться записи про те, що з 19.03.1979 року Позивача було прийнято на посаду бульдозериста Світловодського заводу «Спецзалізобетон» та 01.06.1982 року його було звільнено за власним бажанням.
Не погодившись з обґрунтованістю відмови у призначенні пенсії із заниженням пенсійного віку, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Правомірність відмови у призначенні пенсії з заниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій, є предметом спору, переданого на вирішення суду.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач при відмові Позивачу у призначенні пенсії на підставі ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеною позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Приписами ст.5-6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Учасниками бойових дій зокрема визнаються військовозобов`язані, які призивалися на навчальні збори і направлялися до Афганістану в період ведення там бойових дій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 року № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» затверджено перелік держав і період бойових дій на їх територіях, у якому вказано, що з квітня 1978 року по грудень 1989 року на території Афганістану проводились бойові дії.
Статтею 68 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок», яка діяла на час знаходження позивача на зборах в ДРА встановлено, що військовослужбовці і такі, що призвані на збори військовозобов`язані користуються всіма правами і несуть всі обов`язки, передбачені Конституцією СРСР. Права і обов`язки військовослужбовців і таких, що призвані до зборів встановлюються Законом і військовими статутами.
Відповідно до пункту 6 Постанови Центрального Комітету КПРС і Ради Міністрів СРСР від 17.01.1983 року № 59-27 «Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться в складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан та їхнім сім`ям», дія пунктів 1-5 вказаної постанови розповсюджується відповідно на військовослужбовців і на робітників і службовців, які виконують інтернаціональний обов`язок в інших країнах, в яких ведуться бойові дії.
Згідно з підпунктом «а» пункту 1 Постанови Центрального Комітету КПРС і Ради Міністрів СРСР від 17.01.1983 року № 59-27, військовослужбовцям Радянської Армії зараховується до вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за три місяця часу служби на території Демократичної Республіки Афганістан.
Відповідно до ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення», військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що на пенсію з заниженням пенсійного віку мають право військовослужбовці, які брали участь у бойових діях та при зверненні із відповідною заявою не були молодшими 55 років та мали трудовий стаж не менше 25 років.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що в контексті даної статті, щодо осіб які приймали участь у бойових діях, поняття «військовослужбовець» та «військовозобов`язаний, призваний на збори» є тотожними поняттями, оскільки на таких осіб розповсюджувалася дія військових статутів та покладався обов`язок по захисту Вітчизни.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови Позивачу у призначенні пенсії було непідтвердження проходження ним військової служби у період з 28.07.1980 року по 21.01.1981 року, оскільки відповідно до записів трудової книжки, 19.03.1979 року він був прийнятий на посаду бульдозериста Світловодського заводу «Залізобетон» та звільнений 01.06.1982 року, без зазначення будь-яких періодів проходження ним військової служби.
Водночас, як вбачається з довідки Управління Служби безпеки України в Сумській області від 10.04.2013 року №5470, Позивач був призваний КБ СРСР на навчальні збори і у період з 28.07.1980 року по 21.01.1981 року та в складі команди «Карпати» безпосередньо приймав участь у бойових діях в республіці Афганістан.
Зазначений факт також знайшов своє відображення у військовому квитку Позивача серії НОМЕР_1 виданого Новоархангільськім районним військовим комісаріатом та у довідці Новоархангельського районного військового комісаріату від 17.04.2013 року №27.
Отже, дія ст.16 «Закону України «Про пенсійне забезпечення» в даному випадку розповсюджується на ОСОБА_1 як на військовозобов`язаного, який був призваний на збори та приймав участь у бойових діях.
При цьому, положеннями зазначеної статті також встановлено, що військовослужбовці чоловічої статті, які приймали участь у бойових діях, отримують право на пенсію після досягнення ними 55 років і при стажі роботи не менше 25 років.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до Відповідача з заявою про призначення пенсії на підставі ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Позивачу було 55 років, а його стаж роботи складав 31 рік 0 місяців 29 днів, що відповідає вимогам зазначеної статті.
Отже, виконуючи інтернаціональний обов`язок в Демократичній Республіці Афганістан в період з 28.07.1980 року по 21.01.1981 року, перебуваючи в статусі військовозобов`язаного, що призваний на військові збори та як учасник бойових дій, позивач має право на призначення дострокової пенсії, яка визначена в статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо достатності підстав для призначення Позивачу пенсії на підставі ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2013 року є обґрунтованою та законною, а підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Новоархангельському районі Кіровоградської області залишити без задоволення.
Постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2013 року у справі № 394/1206/13-а залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.
Головуючий: О.О. Круговий
Суддя: І.Ю. Богданенко
Суддя: С.А. Уханенко