Справа № 2а-10153/11/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2015р. м. Київ К/9991/32206/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської регіональної митниці на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2012 по справі №2а-10153/11/2670 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська овочева компанія» до Київської регіональної митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2012, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська овочева компанія» до Київської регіональної митниці задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Київської регіональної митниці від 06.07.2011 №147 та №148.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Київська регіональна митниця 07.05.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 15.05.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2012, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог Київська регіональна митниця посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 69 Митного кодексу України, статей 54, 58 Податкового кодексу України, Порядку проведення митними органами невиїзних документальних перевірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 №71, статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що службовими особами Київської регіональної митниці було проведено невиїзну документальну перевірку щодо дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська овочева компанія» законодавства України з питань митної справи, за результатами якої контролюючим органом складено акт №н/29/11/100000000/22921048 від 03.06.2011.

Перевіркою встановлено, що на підставі вантажних митних декларацій (далі - ВМД) від 22.04.2008 №100000011/2008/496671, від 05.05.2008 №100000011/2008/497645, від 04.06.2008 №100000011/2008/500773, від 12.06.2008 №10000011/2008/501759, від 20.06.2008 №100000011/2008/502472, від 26.05.2009 №100000011/2009/311156 Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська овочева компанія» проводило декларування наступних товарів: «пристосування сільськогосподарське для розприскування - оприскувач сільськогосподарський самохідний» 2000LPS з 18м. гідравлічною штангою, повітряним рукавом д. 620мм., колесами серійний номер BS20LP0004 - 1шт., код IBIS2000LPS в транспортному положенні, країна походження - Італія; «пристосування сільськогосподарське для розприскування - оприскувач сільськогосподарський самохідний» 3100 P-МАХ з 24м. гідравлічною штангою, повітряним рукавом д. 820мм., колесами серійний номер BS25Р60023 - 1шт., код IBIS3100P-МАХ в транспортному положенні, країна походження - Італія; «пристосування сільськогосподарське для розприскування - оприскувач сільськогосподарський самохідний» 3100 P-МАХ з 24м. гідравлічною штангою, повітряним рукавом д. 820мм., колесами серійний номер BS25Р60025 - 1шт., код IBIS3100P-МАХ в транспортному положенні, країна походження - Італія; «пристосування сільськогосподарське для розприскування - оприскувач сільськогосподарський самохідний» MAIS 2200 4x4 з 24м. гідравлічною штангою, повітряним рукавом д. 820мм., колесами та 2зап. диски серійний номер BSMS0014 - 1шт., код IBIS MAIS 2200 в транспортному положенні, країна походження - Італія; «пристосування сільськогосподарське для розприскування - самохідний оприскувач сільськогосподарський Редбол 7830, 2008 року виготовлення, серійний номер 63, двигун Джон Дір 6,8л., 275 кінських сил, 1400 обертів на хв., механічний привід на 2 колесах, самовирівнююча підвіска, бак з нержавіючої сталі 1200 галонів, вмонтований бак для ополіскування 120 галонів, автоматична 5-ступненева коробка передач, 4 колеса, шини (380) 14.9R46, зі штангою 0136903 SP опція 90»; «самохідний сільськогосподарський оприскувач новий «IBIS» 3100 P-МАХ код 221702503 серійний номер BS25Р60031- 1 з додатковими опціями: *штанга 24 м. код 700201100, *повітряний рукав код 700201000, *кліренс 1000 мм. Код 700101100, *колеса 11.2R48 or 12.4R46, *посилена штанга регулювання висоти код 700201800, з регулюванням висоти штанги, без комп'ютера, сенсора та клапанів в транспортному положенні, виробник MAZOTTI S.R.L. країна виробництва ІТ.».

Вказаний вище товар згідно графи 33 ВМД класифікований за кодом УКТЗЕД .

На підставі висновків викладених у вказаному акті перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.07.2011 №147, про визначення позивачу суми податкового зобов'язання за платежем «мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності» у розмірі 332076,00грн., у тому числі 237562,03грн. - основний платіж та 59390,51грн. - штрафні санкції та від 06.07.2011 №148, про визначення позивачу суми податкового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» у розмірі 66415,00грн., у тому числі 47512,41грн. - основний платіж та 11878,10грн. - за штрафні санкції.

Підставою для визначення Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська овочева компанія» суми податкових зобов'язань став висновок податкового органу про порушення позивачем вимог класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, що призвело до порушення положень пункту 4.3 статті 4 Закону України «Про податок на додану вартість» в частині визначення бази оподаткування податком на додану вартість для товарів, які ввозяться на митну територію України, що призвело до несплати податкових зобов'язань зі сплати мита у розмірі 265660,80грн. та зі сплати податку на додану вартість у розмірі 53132,16грн.

Висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтується на неправильному визначені Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська овочева компанія» коду класифікації товарів, ввезених на територію України за вищевказаними ВМД, так як зазначені товари повинні класифікуватися за кодом УКТЗЕД , оскільки імпортовані позивачем оприскувачі є моторними транспортними засобами, що спеціально сконструйовані для розміщення на них пристроїв для розбризкування, які надають можливість виконувати визначені нетранспортні функції, тобто основною їх метою є не перевезення людей чи вантажів.

Відповідно до пунктів 35 та 19 статті 1 Митного кодексу України пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур

Митні процедури - це операції, пов'язані зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

Згідно з пунктом 10.3 статті 10 Закону України «Про податок на додану вартість» платники податку, які імпортують товари (супутні послуги) на митну територію України для їх використання або споживання на митній території України, відповідають за дотримання правил надання інформації для розрахунку бази оподаткування (суми податку, належного до сплати) митним органам.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» якщо згідно з нормами цього пункту сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї суми в порядку, встановленому зазначеним Законом.

Згідно зі статтею 313 Митного кодексу України класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, є виключною компетенцією митних органів.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що митний контроль можливий після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Разом з тим, зазначених обставин у цій справі не встановлено і в рішеннях судів попередніх інстанцій не наведено.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи ВМД, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили його на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки у класифікації товару.

Враховуючи викладене, висновок судів попередніх інстанцій щодо протиправності податкових повідомлень-рішень від 06.07.2011 №147 та №148 є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Київської регіональної митниці залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2012 по справі №2а-10153/11/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв