Справа № 820/133/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 квітня 2015 р. № 820/133/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Сальніковій Г.А.,

за участю представників сторін: позивач - ОСОБА_1, відповідач - Варламов Д.В., третя особа- не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області, третя особа - Харківська міська рада про скасування витягу та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області, в якому просить суд скасувати витяг № 159 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.11.2013 року №4026/08, виданий Управлінням Держземагентства у місті Харкові Харківської області та зобов'язати відповідача видати ОСОБА_3 новий витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 0,0349 га яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, та знаходиться у користуванні ОСОБА_3 із застосуванням коефіцієнту функціонального використання - 1.2 (землі промисловості) та розміру земельної ділянки під забудовою 0,0242 га.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що при складанні спірного витягу відповідачем не було враховано, що визначальною ознакою для встановлення коефіцієнту земельної ділянки є саме її функціональна призначення. Оскільки за договором оренди орендодавець визначив цільове призначення земельної ділянки як землі промисловості, то у відповідача, на думку позивача, були відсутні правові підстави для зміни функціонального призначення на землі комерційного призначення та, відповідно, зміни сукупного коефіцієнта Км3 з 1,2 на 2,5.

Відповідач, заперечуючи проти позову зазначив, що значення коефіцієнту функціонального використання у розмірі 1,2 як для земель промисловості може застосовуватися лише при визначення нормативної грошової оцінки земель, у яких розміщені основні, підсобні і допоміжні будівлі та спору промислових та інших підприємств, та не може застосовуватися до земельних ділянок, які перебувають у користуванні фізичних осіб.

У судовому засіданні 01.04.2015 року сторони підтримали свої правові позиції по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено під час розгляду справи, Рішенням Харківської міської ради від 23.12.2005 року № 247/05 ОСОБА_3 надано в оренду земельну ділянку об'єктів загальною площею 349, 4 кв.м за адресою : АДРЕСА_2 для реконструкції існуючих нежитлових приміщень під адміністративно-виробничий корпус та для подальшої експлуатації цього об'єкту до 01.12.2030 року (а.с. 13-15)

На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою (як Орендодавцем) та громадянином ОСОБА_3 (як Орендарем) укладено договір оренди землі загальною площею 349, 4 кв.м за адресою : АДРЕСА_2, який зареєстрований за № 62.(а.с. 16-20).

Управлінням Держземагентства у місті Харкові Харківської області було складено Витяг № 159 з технічної документації про нормативну грошову оцінку вищезазначеної земельної ділянки загальною площею 349, 4 кв.м за адресою : АДРЕСА_2 від 08.11.2013 року №4026/08, в якому зазначено функціональне використання земельної ділянки-землі комерційного використання та визначено коефіцієнт Км3 -2,5.

Позивач вважає, що застосування відповідачем при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки коефіцієнту функціонального призначення, як для земель комерційного призначення є протиправним, так як у даному разі мав бути застосований коефіцієнт функціонального використання саме до земель промисловості у значенні 1,2.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі», під договором оренди землі розуміють договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

При цьому, суд зазначає, що під цільовим призначенням земельної ділянки розуміють використання земельної ділянки за призначенням у т.ч. функціональним, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Отже, аналізуючи вищевикладені нормативно-правові акти слід прийти до висновку, що орендар, ОСОБА_3, зобов'язаний використовувати земельну ділянку, яка розташована за адресою АДРЕСА_2, у т.ч. за її функціональним призначенням.

Як вбачається з змісту договору оренди землі цільове призначення земельної ділянки визначено як землі промисловості (а.с. 17).

Згідно із ст.1 Закону України «Про оцінку землі» від 11.121.2003 р., №1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

У відповідності до положень ч. 1ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель та грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно положень ч.2 ст. 5 Закону України «Про оцінку земель», грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Згідно п. 1 ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 20 Земельного Кодексу України закріплюється, що віднесення земельних ділянок до тієї чи іншої категорії здійснюється за відповідним рішенням органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади прийнятих відповідно до їх повноважень.

Водночас, приписами ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України передбачено, що зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 20 Земельного кодексу України, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Безпосередньо механізм нормативної грошової оцінки земельних ділянок населених пунктів урегульовано Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, який затверджено Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах за № 18/15/21/11 від 27.01.2006р. затверджений (далі Порядок № 18/15/21/11).

Згідно п. 1.4 Порядку № 18/15/21/11, інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення є матеріали державного земельного кадастру (кількісна і якісна характеристика земель, бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель), матеріали внутрігосподарського землевпорядкування, а земель населених пунктів - їх генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, матеріали економічної оцінки території, матеріали інвентаризації земель населених пунктів проекти забудови та розподілу території населених пунктів, місцеві правила забудови.

Пунктом 3.1 Порядку № 18/15/21/11, в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Відповідно до п.3.2 Порядку № 18/15/21/11, населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах. Нормативна грошова оцінка населених пунктів для всіх категорій земель та земельних ділянок (за винятком сільськогосподарських угідь) визначається згідно з формулою 8.

Населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах. Нормативна грошова оцінка населених пунктів для всіх категорій земель та земельних ділянок (за винятком сільськогосподарських угідь) визначається згідно з формулою 8.

Нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів визначається за формулою Цн = В х Нп : Нк х Кф х Км, (8),

де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях);

В - витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр (у гривнях);

Нп - норма прибутку (6 %);

Нк - норма капіталізації (3 %);

Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо);

Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки

Відповідно до приписів п. 3.5. Порядку, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності.

Також, згідно Додатку 1, табл.1.1 Порядку № 18/15/21/11, коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф) визначаються за категорію земель за функцією використання, а саме: землі житлової забудови; землі промисловості; землі досліджень та розробок; землі гірничої промисловості і гірничих розробок; землі комерційного використання; землі громадського призначення; землі транспорту, зв'язку; землі технічної інфраструктури; інші землі; землі змішаного використання.

Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.98 N 377, зареєстрованою в Мін'юсті України 14.12.98 за N 788/3228.

Згідно із вказаною Інструкцією передбачається, що у графі 42 - дані про землі комерційного та іншого використання відображаються землі, які використовуються головним чином комерційними, торговими і відповідними службами - торговими центрами, комерційними банками, автозаправними станціями, ремонтними майстернями, готелями, ресторанами, барами, їдальнями, торговими складами та будівлями органів управління ними. Включати потрібно землі за видами економічної діяльності, вказаними в додатку 3; частину земель, наданих юридичним та фізичним особам для підприємницької діяльності, зазначеної в цьому додатку, а також землі згідно з додатком 4, на яких проводиться підприємницька діяльність.

Застосування ж коефіцієнту 2,5 Додатком 1 (Таблиця 1.1) до Порядку передбачено лише для земель комерційного призначення.

Суд вважає за потрібне зазначити, що земельна ділянка, яка передавалась в оренду позивачу не відповідає жодній категорії земель комерційного призначення з тих, що наведені у даному переліку.

Окрім того, згідно із додатком 3 до вказаної Інструкції закріплюється, що до видів економічної діяльності на землях комерційного іншого використання відносяться, зокрема:здавання під найм власної нерухомості;здавання під найм автомобілів;здавання під найм інших транспортних засобів;здавання під найм інших машин та устаткування;посередництво в оптовій торгівлі.

Додатком 1 до Порядку грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів передбачається, що до земель комерційного використання включаються, зокрема, землі: землі роздрібної торгівлі побутовими товарами і їх ремонт; землі підприємств, що здійснюють операції з нерухомістю, здавання під найм та послуги юридичним особам.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені норми права, суд звертає увагу, що законодавець при визначення розміру коефіцієнта функціонального використання землі враховує дві основні характеристики, а саме факт отримання прибутку від експлуатації земельної ділянки та використання такої земельної ділянки саме юридичною особою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за потрібне зазначити, що договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2, безпосередньо укладений між Харківською міською радою та фізичною особою, а не підприємством, що є однією з необхідних умов для віднесення земельної ділянки саме до земель комерційного використання. При цьому, рішення міської ради, або договір оренди в частині визначення цільового призначення земельної ділянки у передбачений законом спосіб недійсними та нечинними не визнавались.

Окрім того, матеріали справи не містять, а суб'єктом владних повноважень до суду не надано належних доказів чи обґрунтованих пояснень, щодо правових підстав застосування до позивача коефіцієнта Кф 2,5, який також залежить від виду економічної діяльності особи, у той час як в судовому засіданні представник відповідача підтвердив факт не отримання прибутків позивачем.

Судом при вирішенні спірного питання враховується наявний в матеріалах справи договір безоплатного користування нежитловими виробничими приімщеням № 2/2013 від 10.01.2013 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ "Гамма - Плюс", але відповідачем не доведено суду належними доказами факту отримання ОСОБА_3 прибутку за вищевказаним договором та можливості віднесення земельної ділянки, яка перебуває в орендному користуванні позивача, до земель комерційного призначення.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч. 4,6 ст. 71 КАС України встановлено, що суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен довести суду та надати всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд вважає, що відповідач, як суб'єктом владних повноважень у спірних правовідносинах та заперечуючи проти адміністративного позову не виконав покладений на нього ч.2 ст.71 КАС України обов'язок та не довів юридичної та фактичної обґрунтованості мотивів формування витягу з технічної документації із застосування коефіцієнта функціонального використання саме із позначкою 2,5, не забезпечив належної реалізації владної управлінської функції, не надав жодних належним та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем норм діючого законодавства.

З огляду на вищезазначене, застосування відповідачем при визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої в оренду позивачу, коефіцієнта функціонального використання 2,5, який встановлений для земельних ділянок комерційного використання, є неправомірним і не відповідає положенням чинного законодавства, а відтак витяг № 159 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.11.2013 року №4026/08, виданий Управлінням Держземагентства у місті Харкові Харківської області підлягає скасуванню.

Отже, проаналізувавши вищевикладене, приймаючи до уваги те, що судовим розглядом встановлений факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог відповідача про зобов`язння відповідача видати ОСОБА_3 новий витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 0,0349 га яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, та знаходиться у користуванні ОСОБА_3 із застосуванням коефіцієнту функціонального використання - 1.2 (землі промисловості) та розміру земельної ділянки під забудовою 0,0242 га, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 20 Закону України «Про оцінку земель», за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно ч. 3 ст.23 Закону України «Про оцінку земель», витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Таким чином, обов'язок щодо формування та видання витягу з технічної документації безпосередньо покладено на відповідний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу положень ч.1 ст.2 та ч.3 ст.2 КАС України в кореспонденції з приписами ст.6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, вбачається, що суд не може перебирати на себе функцій суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.

Звертаючись до суду із вказаною позовною вимогою та обгрунтовуючи самостійно визначений коефіціент функціонального використання земельної ділянки, як 1,2 (землі промисловості), позивач посилається на КВЕД ТОВ "Гамма - Плюс", до якого, зокрема відноситься: виробництво деревяних будівельних конструкцій та столярних виробів; виробництво меблів та роздрібна торгівля меблями.

Проте, суд вважає, що позивач помилково ототожнює вид економічної діяльності особи, яка не стороною за договором оренди землі від 24.04.2007 року, з економічною діяльністю позивача, яка впливає на визначення Кф., який характеризує функціональне використання земельної ділянки, наданої ОСОБА_3 в орендне користування.

За таких обставин, враховуючи те, що позивачем не доведено суду підстав застосування коефіцієнта функціонального використання землі як 1,2 та, з огляду на те, що суд не може підміняти собою суб'єкта владних повноважень і здійснювати замість нього покладені на цього суб'єкта владні управлінські функції, суд не вбачає підстав для задоволенні цієї частини позовних вимог.

Отже, проаналізувавши вищевикладене, приймаючи до уваги те, що судовим розглядом встановлений факт часткового порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, то поданий позов підлягає частковому задоволенню в частині скасування витягу № 159 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.11.2013 року №4026/08, виданого Управлінням Держземагентства у місті Харкові Харківської області

В решті задоволення позову суд відмовляє.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КАС України

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області, третя особа - Харківська міська рада про скасування витягу та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати витяг Управління Держземагентства у місті Харкові Харківської області № 159 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.11.2013 року №4026/08.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) судовий збір в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 06.04.2015року.

Суддя Горшкова О.О.