Справа № 2а-1970/285/12
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Справа № 69935/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Попка Я.С.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 лютий 2012 року по справі за позовом Бучацького районного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В :

Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі виконавчої дирекції фонду Бучацького районного центру зайнятості (надалі - позивач або Бучацький РЦЗ) звернувся з адміністративним позовом до Монастириської міжрайонної державної фінансової інспекції про скасування п.2 вимог викладених у листі № 19-20-13-14/17 від 10.01.2012 року та скасування висновку від 10.01.2012 щодо завдання матеріальної шкоди (збитків) Бучацькому районному центру зайнятості в сумі 28676,57 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що за результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності в Бучацькому РЦЗ складено акт від 15.12.2011 року, в якому відображено порушення вимог п. 6.14 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307 «Про затвердження Порядку надання допомоги по безробіттю у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності (надалі - Порядок №307), зокрема: протягом листопада-грудня 2010 року та січня - вересня 2011 року Бучацьким РЦЗ зайво виплачено одноразову допомогу по безробіттю особам, які втратили статус безробітного з причин закриття ними підприємницької діяльності на загальну суму 28676,57 грн. У зв'язку з виявленим порушенням, позивачу була пред'явлена вимога № 19-20-13-14/17 від 10.01.2012 року, пунктом 2 якої позивача зобов'язано вжити заходів щодо відшкодування зайво виплачених коштів в сумі 28676,57 грн..

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року позовні вимоги задоволено частково. Скасовано п.2 вимог Монастириської міжрайонної державної фінансової інспекції Державної фінансової інспекції в Тернопільській області викладених у листі № 19-20-13-14/17 від 10.01.2012 року. Суд виходив з того, що не встановлено обставин, які б свідчили про безпідставність призначення допомоги чи неправильне її нарахування. Крім того, у центру зайнятості відсутні повноваження щодо контролю осіб, які отримали одноразову допомогу після зняття їх з обліку. Відмова в скасуванні висновку від 10.01.2012 щодо завдання матеріальної шкоди (збитків) Бучацькому районному центру зайнятості в сумі 28676,57 гривень обґрунтовувалась тим, що такий не порушує права позивача.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що внаслідок перевірки з'ясовано, що за період припинення підприємницької діяльності окремими громадянина отримано одноразову допомогу по безробіттю для зайняття підприємницькою діяльністю на суму 28 676,57 грн. Порушення допущені вказаними особами так як такі не повідомили центр зайнятості про припинення підприємницької діяльності на яку виділялись кошти. З приводу наведено підставно направлено вимогу.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі отриманої інформації від Бучацької МДПІ та державного реєстратора Бучацької РДА про стан діяльності окремих суб'єктів підприємницької діяльності району (а.с. 42-51) ревізією встановлено, що Бучацьким РЦЗ протягом листопада-грудня 2010 року та січня - вересня 2011 року зайво виплачено одноразової допомоги по безробіттю особам, які втратили статус безробітного з причини закриття ними підприємницької діяльності, що є порушенням п.6.14 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307 «Про затвердження Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності».

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положенням про Державну фінансову інспекцію України).

Відповідно до пункту 6 зазначеного Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон № 2939-ХІІ), згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України, відтак слід звернути увагу зокрема, на судові рішення ВСУ від 18.09.2014 року та від 20.01.2011 року.

За таких обставин, проаналізувавши вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198 п.3 ч.1, 202, 205, 207, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Тернопільській області задоволити.

Скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року по справі № 2а-1970/285/12 в частині задоволеного позову та прийняти нову, якою в задоволені позовних вимог в цій частині Бучацького районного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про скасування вимоги відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Я.С. Попко

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 30.03.2015 року