Справа № 2а-1328/297/12
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Справа № 148037/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, треті особи: Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, управління Державного казначейства у Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2012 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, треті особи: Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, управління Державного казначейства у Шевченківському районі м. Львова, в якому, із урахуванням уточнення позовних вимог, просить:

визнати протиправною постанову про закінчення виконавчого провадження державного виконавця Мироненка В.В. підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ВП №31397234 від 15.03.2012 року;

скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження державного виконавця Мироненка В.В. підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ВП №31397234 від 15.03.2012 року;

зобов'язати підрозділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області відновити виконавче провадження за заявою ОСОБА_1 по виконавчому листу, виданому Шевченківським районним судом м. Львова від 30.06.2011року у справі №2а-99/2009.

визнати протиправною бездіяльність підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області щодо не застосування до боржника - Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради виконавчого збору, передбаченого ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у розмірі вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1360,00грн. та накладення штрафу на посадових осіб боржника;

зобов'язати підрозділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області застосувати до боржника - Шевченківського відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради виконавчий збір передбачений ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у розмірі вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1360,00 грн. та накладення штрафу на посадових осіб боржника та встановити новий строк виконання відповідно до ч.1 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження»;

зобов'язати підрозділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області звернутися до суду із заявою про зміну порядку і способу виконання виконавчого провадження, а саме: змінити зобов'язання до виконання дій на стягнення коштів у сумі 1896,42 грн. з розрахункового рахунку боржника, що знаходяться в управлінні Державного казначейства у Шевченківському районі м. Львова.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2012 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2012 року державного виконавця Мироненка В.В. (реєстраційний номер виконавчого провадження 31397234) підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області щодо зобов'язання Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку із урахуванням виплачених сум за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року. Зобов'язано відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області виконати у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» постанову Шевченківського районного суду м. Львова про зобов'язання Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку із урахуванням виплачених сум за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена всупереч п.11 ч.1 ст.49 та ч.3 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки згідно вимог ч.3 ст.75 вказаного Закону провадження може бути закрите у разі неможливості його виконання без участі боржника і дана стаття стосується зобов'язань боржника який зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, що в даному випадку не може бути розцінене як особисте вчинення дій боржником.

Крім того, суд першої інстанції посилається на те, що відсутність з боку Державного бюджету України фінансування щодо виплат зазначених в постанові суду від 11.11.2009 року, може бути підставою для подання заяви про відстрочення або розстрочення виконання рішення відповідно п.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», а не для закриття виконавчого провадження.

Таким чином, вимога про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови є підставною та підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що решта позовних вимог є безпідставними, тому не можуть бути задоволеними.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, винесеною з неповним з'ясуванням обставини справи, з порушенням норм матеріального та процессуального права, ОСОБА_1 та відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області оскаржили її, подавши апеляційні скарги.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2012 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт - ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції в оскаржуваній постанові не надано правової оцінки щодо виконання боржником п.3 і п.4 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. №256, та не застосування державним виконавцем Мироненко В.В. до боржника стягнення виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій після спливу часу 02.03.2012 року, передбаченого для самостійного виконання боржником рішення суду.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції вийшов за межі судового розгляду позовних вимог та не розглянув належним чином позов і позовні вимоги.

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області у своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2012 року та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області вказує на те, що на виконання вимог постанови про відкриття виконавчого провадження, боржником здійснено розрахунок нарахування заборгованості, яка становить 1896,42 грн. з одночасним скерування листа до Головного управління соціального захисту Львівської обласної державної адміністрації з вимогою виділити Шевченківському відділу соціального захисту суми нарахованої по даному судовому рішенню недоплаченої державної допомоги по догляду за дитино до досягнення нею трирічного віку, з метою належного та своєчасного виконання рішення суду.

При цьому, апелянт зазначає, що відповідно до ст 4 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», покриття витрат на виплату державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів.

Крім того, витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою (ст.142 Конституції України).

Однак, з незалежних від боржника причин, станом на 15.03.2012р. кошти з державного бюджету для виплати стягувачу не надійшли, що унеможливлює виконання рішення суду в частині виплати недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

Разом з тим, апелянт посилається на те, що згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власного ініціативою чи за заявою сторін, а гакож самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання. Однак, сторони виконавчого провадження не звернулися із заявою про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, а державними виконавець не скористався своїм правом звернення до суду із такою заявою.

Тому, така норма Закону не може братися судом до уваги, як основний засіб виконання даного рішення суду у майбутньому, оскільки відстрочка чи розстрочка виконання рішення судів по виплатах соціальних допомог, можлива тільки тоді, коли виділення коштів з державного бюджету на виколення рішень судів у даній категорії справ будуть проводитися у майбутньому, що наданий час, є неможливим.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 звернулася з позовом до Підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, треті особи: Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, управління Державного казначейства у Шевченківському районі м. про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.

Разом із тим, приписами ч.3 ст.181 КАС України передбачено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Органами державної виконавчої служби, згідно зі статтею 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», є Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділи державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі; районні, міські (міст обласного значення), районні в містах відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Структурні підрозділи органів державної виконавчої служби (відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, підрозділи примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції в АРК, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі) не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як сторони в адміністративному процесі.

При цьому підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами ст. 52 КАС України.

За правилами ч. 1 ст. 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Таким чином, оскільки за змістом цієї норми допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, то можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 до підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, який є неналежним відповідачем у даному спорі, задоволенню не підлягає.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2012 року у справі №2а/1328/297/12 скасувати і прийняти нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, треті особи: Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, управління Державного казначейства у Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст постанови виготовлено та підписано 31.03.2015 року.