Справа № 345/4779/14-а
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Справа № 876/167/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

19.11.2014 року позивач звернулася з позовом до УПФ України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про зобов'язання провести перерахунок пенсії з врахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати за весь період призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що їй призначено пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". Вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", надавши всі необхідні документи,. Однак, відповідач листом від 13.11.2014 року відмовив у перерахунку пенсії.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2014 року, - позов задоволено. Визнано дії відповідача щодо не включення в розрахунок пенсії позивачу сум матеріальних допомог та індексації заробітної плати неправомірними. Зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії позивачу, яка призначена з 01.08.2012 р. та включити до заробітку, з якого визначалась пенсія суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, які виплачувалися на протязі 2010 р. - 2012 р. та на які нараховувався та сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Сторони в судове засідання не прибули, хоч про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою позов задоволити частково, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області як одержувач пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

В листопаді 2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії, долучивши до заяви довідки про складові заробітної плати державного службовця із зазначенням виплат, які не були включені в раніше видані довідки. Однак листом від 13 листопада 2014 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

Статтею 37 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80% від сум заробітної плати, на які нараховуються страхову внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Статтею 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Згідно ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), які враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.05.2013 року у справі № 21-125а13 по якій зазначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових потреб та індексація заробітної плати входила до системи оплати праці державного службовця, а тому має бути врахована при обчисленні пенсії.

Однак, згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку. Позивач пропустив належний строк звернення до суду, оскільки звернувся з позовом лише 19.11.2014 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто починаючи з 19.05.2014 року, а позовні вимоги поза межами строку звернення до суду, - слід залишити без розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання про помилковість суду першої інстанції в частині незастосування до спірних правовідносин строку звернення до суду, відтак оскаржувану постанову належить скасувати та винести нову про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.3 ч. ст. 198, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області - задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2014 року по справі № 345/4779/14-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задоволити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області щодо не включення в розрахунок пенсії ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням до заробітку для обчислення пенсії сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати що враховуються для призначення пенсії відповідно Закону України "Про державну службу" з 19 травня 2014 року та виплатити недоплачену пенсію.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про перерахунок пенсії до 18 травня 2014 року включно - залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький