Справа № 823/3388/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/3388/14 Головуючий у 1-й інстанції: Орленко В.І. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

при секретарі: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області, третя особа ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області, третя особа ОСОБА_3 про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 02.10.2013 року, подану ОСОБА_3, зареєстровану 07.10.2013 року №ЧК 97 (з урахуванням зменшення позовних вимог).

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача та третя особа заперечували проти апеляційних вимог, та просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.10.2013 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області зареєстровано декларацію від 07.10.2013 ЧК №97 про готовністю об'єкта до експлуатації: «Реконструкція частини житлового будинку з цокольним та мансардним поверхами з добудовою», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач вважаючи, що виконання будівельних робіт з відхиленням від проектної документації повинно зазначатись в декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та є підставою вважати, що експлуатація його будинку є загрозливою для життя і здоров'я, а тому вказана декларація підлягає скасуванню.

Згідно ч.6 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Приписами п.2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМ України від 13.04.2011 №461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Згідно ч.8 ст.36 та ч.10 ст.39 Закону №3038, замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації, а також несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Відповідно до п.п. 19, 20 Порядку №461, замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Відповідно до п. 21 цього Порядку, у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Отже, законодавством покладено на відповідача обов'язок перевірити повноту даних, зазначених в декларації під час її подання, в той час як на замовника покладено відповідальність за надання недостовірної інформації.

При цьому, суд першої інстанції вірно вказує, що вказаним Порядком не передбачено дослідження Інспекцією достовірності поданих у такій декларації відомостей.

Відповідно до п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ України від 23.05.2011 №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

З наведених норм права вбачається, що внесення до декларації про готовність об'єкта до експлуатації недостовірних відомостей може бути виявлене під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю - проведення планових або позапланових перевірок.

Після реєстрації вказаної декларації, відповідачем було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_3, та перевірено достовірність даних у поданій декларації про готовність об'єкта до експлуатації, результати якої викладено в акті перевірки від 05.11.2013. Даним актом встановлено відхилення від проектної документації та зазначення недостовірних даних. 05.11.2013 року відповідачем винесено припис про усунення вищевказаних порушень та притягнуто суб'єкта містобудування до відповідальності, що не заперечується сторонами.

Дане будівництво проводилось з дозволу виконкому Черкаської міськради, що підтверджується рішенням від 22.07.2008 року №1065 (а.с.38)

В декларації про готовність об'єкта до експлуатації визначено, що проектна документація узгоджена і зареєстрована 12.05.2008 року в.о. начальника управління містобудування та архітектури Черкаського міськвиконкому; будівельні роботи виконувались згідно дозволу №857 на виконання будівельних робіт, виданого 07.10.2008 інспекцією ДАБК у Черкаській області (а.с.39); дата початку будівництва - листопад 2008 року, дата закінчення будівництва - грудень 2009 року, строк введення об'єкта в експлуатацію - жовтень 2013 року; інформація про документ, що посвідчує право власності - державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 12.07.2004.

Згідно звіту Черкаської філії ДНДПВІ «НДІпроектреконструкція» про проведення технічного огляду щодо відповідності житлової прибудови по вул. Слави, 4, м.Черкаси, державним стандартам, будівельним нормам і правилам (а.с.40-43) встановлено, що згідно СОУ ЖКХ 75.11-35077234.0015:2009 «Правила визначення фізичного зносу житлових будинків», технічний стан конструкцій житлової прибудови літер А'-2 з підвалом і мезоніном по вищевказаній адресі - добрий. Об'ємно-планувальні рішення приміщень відповідають, діючим на території України вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил.

Також, відповідно до висновку №27/14/Буд. судової будівельно-технічної експертизи, складеного 21.10.2014 року ТОВ «Контакт-Сервіс», відхилення від проектної документації не впливають на готовність даного об'єкта до експлуатації (а.с.58-69). До того ж, спірний об'єкт будівництва, що приймався в експлуатацію знаходиться на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3 на праві власності відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 12.07.2004.

Згідно п. 29 Порядку №461, у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

В контексті аналізу положень ст.39-1 Закону №3038, п.29 Порядку №461 та встановлених обставин справи вбачається, що виконання будівельних робіт з відхиленням від проектної документації не є підставою для скасування інспекцією реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Стосовно посилань позивача на порушення його прав відповідачем, у зв'язку з реєстрацією декларації про готовність об'єкта до експлуатації, то колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, з огляду на те, що реєстрація даної декларації про готовність об'єкта до експлуатації не породжує будь-яких негативних правових наслідків для апелянта, та не порушує його законних прав та інтересів.

Доводи апелянта щодо не вивчення обставин справи, а саме дослідження законності лише частини будинку, про яку йдеться в декларації, та не врахування іншої частини будинку, критично оцінюються колегією суддів, оскільки та частина, яка належить ОСОБА_2 не стосується предмету доказування по даній справи, в силу того, що предметом спору є декларація про готовність об'єкта до експлуатації, який належить ОСОБА_3

А отже, судова колегія погоджується з тим, що дії суб'єкта владних повноважень відповідають вимогам, встановленим ст.2 КАС України, та відсутня необхідність зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що дії відповідача вчинені у межах та на виконання положень законодавства, відповідно, вимоги апелянта є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідач як суб'єкт владних повноважень, на виконання вимог ч.2 ст.71 КАС України, надав до суду належні докази правомірності своїх дій.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 10.12.2014 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.