Справа № 750/692/15-а
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/692/15-а
Провадження № 2-а/750/124/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Супруна О.П.

при секретарі - Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

26 січня 2015 року УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради звернулося до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 24.12.2014 за ВП № 40921602 в сумі 119,12 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки до постанови не було долучено актів про витрати на проведення виконавчих дій.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені належним чином. Представник позивача подав письмову заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, а справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача у поданих письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.

Відповідно до вимог ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області знаходиться виконавчий лист № 2-а/2506/430/12 від 17.09.2013, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради здійснити ОСОБА_1 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за 2011 рікта провести відповідні доплати з врахуванням виплачених сум.

24 грудня 2014 року старшим державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, відповідно до якої стягнуто з УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради 119,12 грн. на проведення виконавчих дій.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не було добровільно у встановлений законом строк виконано вимоги виконавчого документа.

Частиною 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" N 606-XIV вказано, що сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Згідно з частиною 1 ст. 27 Закону N 606-XIV, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Наведені правові норми зобов'язують боржника добровільно виконати рішення у строк, встановленим державним виконавцем та повідомити про таке виконання у цей же термін.

Як зазначено вище, відповідачем вчинялись дії з примусового виконання вказаного виконавчого листа, що не заперечується позивачем.

Відповідно до статті 41 Закону № 606-XIV, витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кошти виконавчого провадження складаються з: авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать законодавству.

З наведених норм закону слідує, що до коштів на проведення виконавчих дій також включаються витрати, пов'язані з примусовим виконанням виконавчих документів.

До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Відповідно до частини статті 41 Закону № 606-XIV, про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України від 21.04.99№ 606-XIV підлягають примусовому виконанню врегульовані Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за N 489/20802.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 3.13.1 пункту 3.13. Інструкції, чинної на момент винесення оскаржуваної постанови), про розмір витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець відповідно до розрахунку витрат, наданого фінансовою службою відповідного головного управління юстиції, складає акт про витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій (додаток 1), у якому зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

В даному випадку, витрати на проведення виконавчих дій підтверджуються актом державного виконавця про витрати на проведення виконавчих дій від 24.12.14 на суму 119,12 грн. У вказану суму увійшли понесені відповідачем витрати на: папір А4, кількість аркушів - 42*0,25 грн. = 10,50 грн.; роздруківка аркушів, кількість аркушів - 42*0,20 грн. = 8,40 грн.; конверти 12*0,50 грн. = 6,00 грн.; обкладинка виконавчого провадження- 1*0,80 грн. = 0,80 грн.; плата за завершене виконавче провадженняв ЄДРВП - 12,72 грн.; направлення рекомендованого листа з повідомленням, кількість одиниць - 9*8,30 грн. = 74,70 грн.

У резолютивній частині позовної заяви позивач просить скасувати постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 24.12.2014, а в мотивувальній частині посилається на п. 4.15.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5. Протесуд не може прийняти до уваги такі доводи позивача, оскільки Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5, втратила чинність.

Отже, на переконання суду, оскаржувана постанова державного виконавця винесена у відповідності до вимог ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" і посилання позивача на несвоєчасне надіслання її сторонам не може свідчити про її незаконність.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки вважає, що державний виконавець діяв у спосіб та в межах, передбаченими Законом України "Про виконавче провадження".

Керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 158- 163, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.П. Супрун