Справа № 2-а/1522/5043/11
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а/1522/5043/11

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Єршова Л.С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.,

суддів - Милосердного М.М.,

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Римар Д.В.

з участю: представника Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України до Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради - Логіної Т.В., представника приватного підприємства "СПС-Ріелт" - Харченка І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської обласної організації товариства сприяння обороні України на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2014 року (про залишення адміністративного позову без розгляду) у справі за адміністративним позовом Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України до Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа приватне підприємство "СПС-Ріелт", комунальне підприємство "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості", про визнання нечинним та скасування п.93 додатку до рішення; визнання нечинним та скасування п.51 рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2011 року Одеська обласна організація Товариства сприяння обороні України (далі ООО ТСО України) звернулася до суду з адміністративним позовом до Одеської міської ради (далі Одеська МР), виконавчого комітету (далі ВК) Одеської МР, третя особа приватне підприємство (далі ПП) "СПС-Ріелт", комунальне підприємство "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" (далі КП ОМБТІ та РОН) про визнання недійсними:

- ч.1.1 п.93 додатку до рішення ВК Одеської МР від 20 березня 2008 року №305 стосовно нерухомого майна розташованого за адресою: м. Одеса, пляж Ланжерон, 1;

- ч.1 п.51 рішення ВК Одеської МР від 25 грудня 2008 року №3767-V.

16 червня 2014 року надійшло клопотання від представника ПП "СПС-Ріелт" про залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2014 року клопотання ПП "СПС-Ріелт" задоволено, адміністративний позов залишено без розгляду.

ООО ТСО України подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року апеляційну скаргу задоволено, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2014 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

03 жовтня 2014 року від представника третьої особи ПП "СПС-Ріелт" повторно надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2014 року клопотання представника третьої особи ПП "СПС-Ріелт" про залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку пропущенням встановленого законом строку звернення до суду задоволено.

Адміністративний позов ООО ТСО України до Одеської МР, ВК Одеської МР, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - КП ОМБТІ та РОН, ПП "СПС-Ріелт", про визнання нечинним та скасування п. 93 додатку до рішення ВК Одеської МР від 20 березня 2008 року №305 стосовно нерухомого майна розташованого за адресою: м. Одеса, пляж Ланжерон, 1, визнання нечинним та скасування п.51 рішення Одеської міської ради від 25 грудня 2008 року №3767-V залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ООО ТСО України ставиться питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2014 року в зв'язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ООО ТСО України, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що для оскарження правового акту строк звернення до суду обчислюється з моменту його оприлюднення. В свою чергу, позивач звернувся до суду 09 серпня 2011 року, тобто після закінчення строків, установлених законом.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 99, 100, 160, 165 КАС України, ст. 22 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації", ч.5 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

В апеляційній скарзі ООО ТСО України вказується, що позивачем подано адміністративний позов без пропуску строку звернення до суду, оскільки відповідно п.1 ч.4 ст. 268 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду) позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Також, апелянт зазначає, що про порушення своїх прав та законних інтересів він дізнався лише 28 липня 2011 року, про що складено відповідний акт, а тому саме з цього моменту розпочинається перебіг строку на звернення до суду з адміністративним позовом.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 22 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації" встановлено, що Закони України, постанови Верховної Ради України, укази та розпорядження Президента України, постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України, постанови Верховного Суду України та Конституційного Суду України, рішення органів місцевого самоврядування, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних виданнях (відомостях, бюлетенях, збірниках, інформаційних листках тощо) та друкованих засобах масової інформації відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно ч.5 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення органів місцевого самоврядування набувають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо відповідною радою не встановлено пізніший термін введення цих рішень у дію.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про те, що у випадку оскарження нормативно - правового акту строк звернення до суду починається з дня його офіційного опублікування, не зважаючи на те, що особа, на яку поширюється його дія фактично ознайомилась з ним значно пізніше, оскільки саме з моменту офіційного опублікування нормативно - правового акту особа мала можливість ознайомитись з його змістом та повинна була дізнатися про порушення її прав.

Таким чином, довід апелянта про те, що він дізнався про порушення своїх прав та законних інтересів лише 28 липня 2011 року, про що складено відповідний акт, а тому саме з цього моменту розпочинається перебіг строку на звернення до суду з адміністративним позовом, не може бути прийнятий до уваги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржуються ч.1 п.93 рішення ВК ОМР від 20 березня 2008 року №305 та ч.1 п.51 рішення ОМР від 25 грудня 2008 року №3767-V.

Відповідно до листа департаменту інформації та зв'язків з громадськістю Одеської міської ради від 02 червня 2014 року №01-15/244 рішення ВК ОМР від 20 березня 2008 року №305 оприлюднене на офіційному сайті ОМР www.odessa.ua в розділі "Рішення виконавчого комітету" 29 березня 2008 року.

Рішення ОМР від 25 грудня 2008 року №3767-V було опубліковане (оприлюднене) в газеті ОМР "Одесскій въстнікъ" від 20 січня 2009 року №7 (наявна в матеріалах справи).

Адміністративний позов ООО ТСО України подано 09 серпня 2011 року, тобто з пропущенням строку звернення до суду майже на 3 роки, клопотання про поновлення цього строку не заявлялось.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Також, судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта на п.1 ч.4 ст. 268 ЦК України, за яким позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, яким порушено його право власності або інше речове право, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Оцінюючи такі доводи, слід виходити з того, що позовна давність - це інститут цивільного права.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Цивільні відносини є приватно-правовими відносинами. Кожен учасник цих відносин є самостійним і має свій інтерес. Виникнення спору свідчить про конфлікт цих інтересів. Якщо незаконний правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування порушує права та інтереси особи в приватно-правовій сфері, то ці відносини регулюються цивільним законодавством, і до захисту порушених прав застосовується позовна давність і відповідно захист таких прав здійснюється в порядку цивільного судочинства.

Якщо ж незаконний акт порушує права чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин, то спір є публічно-правовим, належить до юрисдикції адміністративного суду і звернення з таким позовом здійснюється у строки, передбачені ст. 99 КАС України. Позовна давність до цих відносин не застосовується.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про необхідність залишення без розгляду адміністративного позову є правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 199; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської обласної організації товариства сприяння обороні України залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2014 року (про залишення адміністративного позову без розгляду) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 березня 2015 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Милосердний М.М.

Суддя: Ступакова І.Г.