Справа № 806/5765/14
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" квітня 2015 р. Справа № 806/5765/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області та ОСОБА_4 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2006 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень до нього, просив визнати неправомірними бездіяльність начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області (далі-Управління ДАІ) щодо не нарахування та невиплати щорічної матеріальної допомоги за період з 2000 року по 2004 рік, визнати за ним право на отримання щорічної матеріальної допомоги з 2000 року по 2004 рік, зобов'язати Управління ДАІ здійснити нарахування та виплатити щорічну матеріальну допомогу за період з 2000 року по 2004 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення, існуючого на час постановлення судового рішення відповідно до займаної ним посади та спеціального звання на час постановлення судового рішення.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління ДАІ щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_4 матеріальної допомоги, передбаченої Указом Президента України від 04.10.1996 року № 926/96, за 2000-2004 роки. Зобов'язано Управління ДАІ нарахувати та виплати ОСОБА_4 матеріальну допомогу, передбачену Указом Президента України від 04.10.1996 року № 926/96, за 2000-2004 роки, виходячи з місячного грошового забезпечення ОСОБА_4 на рік, за який вона виплачується. Зобов'язано Управління ДАІ протягом місяця з дня набрання постановою законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить вказану постанову в частині зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити матеріальну допомогу змінити, виклавши її у такій редакції: Зобов'язати Управління ДАІ нарахувати та виплати ОСОБА_4 матеріальну допомогу, передбачену Указом Президента України від 04.10.1996 року № 926/96, за 2000-2004 роки, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення відповідно до займаної ним посади, спеціального звання та вислуги років існуючого на час постановлення судового рішення. У решті постанову залишити без змін.

Апелянт - Управління ДАІ, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати, відмовивши в задоволенні позову.

Перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що до часткового задоволення підлягає скарга позивача, апеляційна скарга відповідача підлягає відхиленню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що наказом начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 27 вересня 2000 року № 142 о/с старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 звільнено з посади старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу супроводження (ескортування) І роти дорожньо-патрульної служби окремого батальйону дорожньо-патрульної служби державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на підставі пункту "ж" статті 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР (за власним бажанням) з 29 вересня 2000 року. Але 29 листопада 2000 року змінено підставу звільнення на звільнення за віком відповідно до пункту "а" статті 65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР.

Наказом начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 16 квітня 2002 року № 40 о/с відмінено пункти наказів від 27 вересня та 29 листопада 2000 року в частині звільнення ОСОБА_4 зі служби та поновлено на посаді з 20 березня 2000 року.

Наказом від 01 серпня 2002 року № 89 о/с ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за віком, а у травні 2003 року на підставі виконавчого листа районного суду поновлено на посаді з 01 серпня 2002 року.

Наказом в.о.начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 08 липня 2003 року № 96 о/с частково змінено наказ від 01 серпня 2002 року щодо підстав звільнення - звільнено у запас на підставі пункту "б" статі 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР (через хворобу) з 22 серпня 2002 року.

На підставі висновку Міністерства внутрішніх справ України від 12 січня 2004 року відмінено пункт наказу № 96 о/с від 08 липня 2003 року про звільнення позивача зі служби та зараховано до його вислуги років в органах внутрішніх справ та виплачено грошове утримання за період з 01 серпня 2002 року, утримавши при цьому виплачене за цей період пенсійне забезпечення .

Наказом т.в.о.начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 03 червня 2004 року № 92 о/с ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку на підставі пункту "а" статті 65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР (за віком), а 15 червня 2004 року даний наказ змінено в частині дати звільнення та відповідно обчислення вислуги років - з 05 червня 2004 року (а.с.85).

Листом від 02 лютого 2006 року ОСОБА_4 повідомлено, що матеріальна допомога за 2000-2004 роки співробітникам державної автомобільної інспекції не нараховувалася та не виплачувалася у зв'язку з відсутністю кошторисних призначень.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про міліцію" форми і розміри грошового утримання працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Пунктом 2 Указу Президента України від 04 жовтня 1996 року №926/96 "Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ", який діяв протягом 2000-2004 років на час виникнення спірних правовідносин, передбачалося, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується матеріальна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на рік.

За змістом вказаного положення, єдиною умовою для виплати такої матеріальної допомоги була належність до рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що протягом 2000-2004 років положення пункту 2 Указу Президента України від 04 жовтня 1996 року №926/96 "Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ" поширювалося на позивача, а тому відповідач зобов'язаний був виплачувати йому матеріальну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення.

Щодо посилання УДАІ УМВС України в Житомирській області на те, що законами про Державний бюджет України в період з 2000 по 2004 рік не передбачалися видатки для виплат, встановлених Указом від 04 жовтня 1996 року №926/96, то суд обґрунтовано визнав їх безпідставними, оскільки державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов'язань, про що також свідчить численна практика Європейського суду з прав людини у справах зазначеної категорії.

Згідно приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність Управління ДАІ щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_4 матеріальної допомоги за 2000-2004 роки в розмірі місячного грошового забезпечення на рік, передбаченої Указом Президента України від 04.10.1996 року № 926/96.

Проте, зобов'язавши відповідача нарахувати та виплати ОСОБА_4 матеріальну допомогу за 2000-2004 роки, судом не визначено розмір такої допомоги, хоча про необхідність з'ясування цього питання зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 30 квітня 2014 року (а.сп.178-180, т.І)

В ході апеляційного розгляду справи, представником відповідача суду надано довідку Управління ДАІ від 02.04.2015 року №6/1018 про фактично нараховане і отримане середньомісячне грошове забезпечення на рік ОСОБА_4 за 2000-2004 роки, яке становило: у 2000р. - 342 грн., у 2001 р. - 203 грн. 31 коп., у 2002 р. - 549 грн. 03 коп., у 2003 р. - 687 грн. 33 коп., у 2004 р. - 793 грн. 35 копійок.

За довідкою загальна сума середньомісячного грошового забезпечення ОСОБА_4 за 2000-2004 роки складає 2575,02 гривень. Саме на такий розмір матеріальної допомоги має право ОСОБА_4, в силу приписів пункту 2 Указу Президента України від 04 жовтня 1996 року №926/96 "Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ".

З огляду на викладене, постанова суду підлягає зміні шляхом викладення третього пункту резолютивної частини судового рішення у наступній редакції: Зобов'язати Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області виплатити ОСОБА_4 матеріальну допомогу, передбачену Указом Президента України від 04.10.1996 року №926/96, за 2000-2004 роки, виходячи з місячного грошового забезпечення ОСОБА_4 на рік, за який вона виплачується, у розмірі 2575,02 грн.

Щодо доводів ОСОБА_4 про те, що матеріальна допомога має виплачуватися йому виходячи з розміру грошового забезпечення, існуючого на час постановлення судового рішення, відповідно до займаної посади та спеціального звання на час постановлення судового рішення, то суд першої інстанції вірно зазначив, що такі вимоги суперечать вимогам закону, оскільки спір ведеться відносно стягнення не виплачених коштів за минулі періоди. Позивач не позбавлений можливості вирішувати питання щодо індексації цих коштів, звернувшись до суду.

У решті постанову суду прийнято з дотриманням вимог закону, а тому її слід залишити без змін. Доводи апеляційної скарги Управління ДАІ не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області залишити без задоволення. постанову "09" лютого 2015 р.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" лютого 2015 р. змінити, виклавши третій пункт резолютивної частини постанови в наступній редакції:

Зобов'язати Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області виплатити ОСОБА_4 матеріальну допомогу, передбачену Указом Президента України від 04.10.1996 року №926/96, за 2000-2004 роки, виходячи з місячного грошового забезпечення ОСОБА_4 на рік, за який вона виплачується у розмірі 2575,02 гривень.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "03" квітня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області вул. Щорса,96,м.Житомир,10031

- ,