Справа № 804/20071/14
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2015 рокусправа № 804/20071/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 р. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УК Спектр" до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УК Спектр" до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області з вимогами: скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 21.11.2014р № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю "УК Спектр" () було збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ: за основним платежем - 110 889,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 27 722,25 грн.; скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 21.11.2014р. № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю "УК Спектр" () було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток: за основним платежем 170 016,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 42 504,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Сторони, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю, у зв'язку з чим, відповідно до ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "УК Спектр" () (надалі за текстом - ТОВ "УК Спектр", позивач) зареєстровано Виконавчим коміте том Дніпропетровської міської ради 21.01.2008р., що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи № 046272.

ТОВ "УК Спектр" з 21.01.2008р. взято на облік як платник податків (за основним місцем обліку) Держав ною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (надалі за текстом - ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська або відповідач).

У період з 23.09.2014р. по 01.10.2014р. на підставі направлень від 23.09.2014р. №№ 000484, 000485, 000491 співробітниками ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75. п.п.78.1.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України та відповідно наказу від 22.09.2014р. № 880 проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ "УК Спектр" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.07.2011 р. по 31.12.2013 р.

Вказаною перевіркою податковим органом встановлені порушення:

1) п.п. 14.1.36, 14.1.13 п.14.1 ст. 14, п. 138.1 ст. 138, п.п.135.5.4 п.135.5 ст. 135, п. 138.1, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України - ТОВ "УК "Спектр" було занижено податок на прибуток на загальну суму 170 016 грн., у т.ч. за 3 кв. 2011 року на суму 7 692 грн., за 4 квартал 2011 року на суму 15 138 грн., за 1 кв. 2012 року на суму 7 852 грн., за 2 кв. 2012 року на суму 7 801 грн., за 3 кв. 2012 року на суму 9 683 грн., за 4 кв. 2012 року на суму 11 540 грн., за 1-4 квартал 2013 р. на суму 70 323,30 грн.;

2) п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.201.4, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України - ТОВ "УК "Спектр" було занижено податок на додану вартість, за період з 01.07.2011 р. по 31.12.2013 р. на загальну суму 113 397 грн. у т.ч. за липень 2011 року на суму 148 грн., за вересень 2011 року на суму 2360 грн., за жовтень 2011 року на суму 417 грн., за листопад 2011 року на суму 2715 грн., за грудень 2011 року на суму 4899 грн., за березень 2012 р. на суму 3842 грн., за квітень 2012 р. на суму 1002 грн., за травень 2012 р. на суму 2286 грн., за липень 2012 р. на суму 918 грн., за серпень 2012 р. на суму 290 грн., за вересень 2012 р. на суму 2445 грн., за жовтень 2012 р. на суму 350 грн., за листопад 2012 р. на суму 2655 грн., за грудень 2012 р. на суму 4026 грн., за січень 2013 р. на суму 10 грн., за лютий 2013 р. на суму 130 грн., за березень 2013 р. на суму 3794 грн., за квітень 2013 р. на суму 9580 грн., за травень 2013 р. на суму 1852 грн., за червень 2013 р. на суму 14560 грн., за липень 2013 р. на суму 9112 грн., за жовтень 2013 р. на суму 7755 грн., за листопад 2013 р. на суму 21262 грн., за грудень 2013 р. на суму 16988 грн.;

3) п. 187.1 ст. 187 Згідно з п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України - ТОВ "УК "Спектр" було завищено податкові зобов'язання за період з 01.07.2011 р. по 31.12.2013 р. на загальну суму 47 357 грн. у т.ч. липень 2011 року на суму 771,92 грн., за вересень 2011 року на суму 1934,0 грн., за жовтень 2011 року на суму 2995,0 грн., за листопад 2011 року на суму 1828,0 грн., за січень 2012 р. на 197,0 грн., за лютий 2012 р. на суму 73 грн., за березень 2012 р. на суму 860 грн., за квітень 2012 р. на суму 1660 грн., за травень 2012 р. на суму 543 грн., за червень 2012 р. на суму 1949 грн., за липень 2012 р. на суму 6290 грн., за серпень 2012 р. на суму 518 грн., за вересень 2012 р. на суму 3915 грн., за жовтень 2012 р. на суму 1560 грн., за листопад 2012 р. на суму 815 грн., за грудень 2012 р. на суму 1418 грн., за січень 2013 р. на суму 372 грн., за лютий 2013 р. на суму 797 грн., за березень 2013 р. на суму 567 грн., за квітень 2013 р. на суму 2972 грн., за червень 2013 р. на суму 1227 грн., за липень 2013 р. на суму 3989 грн., серпень 2013 р. на суму 135 грн., за вересень 2013 р. на суму 2389 грн., за жовтень 2013 р. на суму 2959 грн., за листопад 2013 р. на суму 2674 грн., за грудень 2013 р. на суму 2626 грн.;

4) п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - не ведення регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством;

5) п.51.1 ст.51 Податкового кодексу України - підприємство не відобразило в податкових розрахунках за формою -1ДФ за періоди: 3 квартал 2011 року по 4 квартал 2013 року виплати доходів фізичній найманій особі ОСОБА_1

За результатами перевірки податковим органом був складений акт №2605/04-61-22-1/35681456 від 08.10.2014р. "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "УК Спектр" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011р. по 31.12.2013р.".

Не погоджуючись із викладеними в акті перевірки висновками ТОВ "УК Спектр" було подано до податкового органу заперечення на акт перевірки, за розглядом яких ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська листом "Про розгляд заперечень" №25153/10/04-61-22-1 від 18.11.2014р. висновки акту перевірки залишено без змін.

На підставі Акту перевірки ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська було прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.11.2014р № , яким ТОВ "УК Спектр" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 138 611,25 грн., у тому числі за основним платежем - 110 889,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 27722,25 грн. та податкове повідомлення-рішення від 21.11.2014р. № , яким ТОВ "УК Спектр" було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 220 520 грн., у тому числі за основним платежем 170 016,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 42 504,00 грн.

Згідно із ст. 3 Господарського кодексу України, господарська діяльність - діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 01.07.2011року по 31.12.2013 рік між ТОВ "УК Спектр" як покупцем та ТОВ фірма "БІТ" відбувались взаємовідносини на підставі ряду укладених договорів поставки товарів, які зазначаються податковим органом в акті перевірки позивача, та також підтверджено листом директора ТОВ фірма "БІТ" №10/10 від 29.10.2014р.

На виконання умов договорів купівлі товару ТОВ фірма "БІТ" виписано на адресу позивача рахунки-фактури на оплату товару та видаткові накладні на товар (ел.лампи різної потужності, рубильники, кнопки, патрони, редуктори, кліщі токовим ірні, кабель, автомати, вилки, вимикачі, ізолента, запобіжники, комп'ютер, меблі), копій яких наявні в матеріалах справи.

Відвантаження та передача придбаного товару здійснювалась представнику ТОВ "УК Спектр" зі складських та офісних приміщень, які орендовані ТОВ фірма "БІТ" (копії договорів оренди залучені до матеріалів справи), за адресою за адресою: вул.Молодогвардійська, 6. В процесі передачі придбаного товару приймали участь співробітники ТОВ фірма "БІТ", а саме: директор, товарознавець, начальник відділу маркетингу, експедитор, начальник відділу збуту, в підтвердження чого також було надано копії трудових книжок співробітників.

Відвантаження та передача у власність товару здійснювалось на складах за адресою ТОВ фірма "БІТ" вул. Молодогвардійська, 6, за якою позивач також орендує складські приміщення.

За фактом виконання умов укладених договорів ТОВ фірма "БІТ" виписано на адресу позивача відповідні податкові накладні, копій яких залучені до матеріалів справи.

Розрахунки за придбаний товар відбувались в безготівковій формі, про що свідчать звіти по дебетовим та кредитним операціям по рахунку ТОВ "УК Спектр".

Також, між ТОВ "УК Спектр" (орендар) та ТОВ фірма "БІТ" (орендодавець) було укладено договір оренди приміщення №01/1 від 10.01.2010р. та №01/2 від 10.01.2011р., предметом яких є передача в оренду приміщення, що знаходиться на території АТВТ "Концерн "Весна", за адресою: вул.Молодогвардійська, 6 (майданчик №2а, корпус №53, корпус №10, корпус №14).

Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), копія яких наявні в матеріалах справи, підтверджено факт виконання умов договорів оренди приміщення.

За фактом виконання умов укладених договорів ТОВ фірма "БІТ" виписано на адресу позивача відповідні податкові накладні, копій яких залучені до матеріалів справи.

Як свідчить акт перевірки, станом на 31.12.2013р. заборгованість між ТОВ "УК Спектр" та ТОВ фірма "БІТ" відсутня.

Листом директора ТОВ фірма "БІТ" №10/10 від 29.10.2014р. вказано про здійснення перерахунку всіх необхідних податків та платежів, що підтверджено Довідкою про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюється ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, від 09.10.2014р. №35613/10/25-0.

Позивачем до валових витрат відповідних періодів (3 квартал 2011 року, 4 квартал 2011 року, 1 квартал 2012 року, 2 квартал 2012 року, 3 квартал 2012 року, 4 квартал 2012 року, 1-4 квартал 2013 року) було віднесено суми витрат на придбання товарів у ТОВ фірма "БІТ".

В подальшому придбаний у ТОВ фірма "БІТ" товар було реалізовано на підставі замовлень по виписаних рахунках-фактурах наступним підприємствам: ПрАТ "ДТРЗ", ПП "Завод МЕТАЛОМОНТАЖ", МКП "Дніпропетровські міські теплові мережі", ПрАТ "ДЗ "Алюмаш", TOB ВКФ "Електропромремонт", ПрАТ "Трансмаш", ПрАТ "Придніпровський ремонтно-механічний завод", ТОВ "Компанія "ГРЕЙНФІЛД", ПрАТ "Регіональний центр екологічно безпечна виробництв", ТОВ "Славгород Агро", ТОВ "Синельникове Агро", ТОВ "СОДРУЖЕСТВО 2", ТОВ "Укрспецсервіс", ДП "Придніпровська залізниця", ДП "ОДЕСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", про що свідчить акт перевірки позивача.

Правовідносини з реалізації придбаного у ТОВ фірма "БІТ" товару на адресу зазначених контрагентів-покупців відображено позивачем у бухгалтерському обліку та відповідно задекларовано податкові зобов'язання у відповідних періодах по виписаним за фактом продажу товару податковим накладним.

Отже, правовідносини за спірними правочинами в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача.

Таким чином, можливо дійти висновку, що позивачем було вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів.

Тобто, позивачем дотримано принцип превалювання сутності над формою, який закріплений в ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми).

Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З наданих позивачем доказів вбачається, що договори мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки товар (роботи/послуги) був переданий, оплата проведена, договори виконано сторонами в повному обсязі, сторони претензій одна до одної не мають.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Необхідно звернути увагу на те, що на момент вчинення правочинів підприємства-контрагенти позивача були зареєстровані в якості юридичної особи та платником податків, що підтверджується матеріалами справи не заперечується сторонами та відповідно до ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України не потребують доказуванню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на момент укладення договорів із контрагентом позивач проявив належну обачність, перевіривши необхідні документи контрагента та чи здійснює він господарську діяльність.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно із п. 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є постачання товарів (послуг), місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до п. 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів, крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів, і збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Згідно із п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із п. 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні, перш за все, відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх поставок товарів, робіт, послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між позивачем та його контрагентами.

Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Як на підставу нікчемності угод позивача із контрагентом відповідач посилається на акт від 25.02.2013р. №263/226/23933964 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ фірма "БІТ" з питань правомірності проведення господарських відносин з платниками податків ТОВ "Фрріт Д", ТОВ "Ангстрем Континенталь" та ТОВ "Ривс" за період: з 01.01 - 30.11.2012р., яким зазначено про відсутність реального здійснення господарських операцій та встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг), які підпадають від визначення с.22, 185, 187, 198 Податкового кодексу України.

Однак, такі посилання не можливо прийняти до уваги, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 215 Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 №435, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) - у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Пунктом 1 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити, зокрема, моральним засадам суспільства, пунктом 5 статті 203 ЦК України передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із статтею 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину. Зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановлений законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ч. 1 ст. 228 ЦК України, правочин спрямований на незаконне заволодіння майном держави, вважається таким, що порушує публічний порядок, а отже, згідно з ч. 2 згаданої статті, є нікчемним.

Частино 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Умовою для визнання недійсним правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин. При цьому, носіями протиправного умислу юридичних осіб - сторін такого правочину є посадові особи цих юридичних осіб.

Сам по собі факт допущення, на думку податкового органу, суб'єктом господарювання порушень певних встановлених законом правил господарської діяльності, здійснюваної на підставі певного договору, не є безумовною підставою для висновку про укладення такого договору з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства. Юридична відповідальність має здійснюватися на принципі законності, який полягає у тому, що така відповідальність настає за діяння, передбачені законом, та застосовується у спосіб, визначений законом.

Стосовно відповідальності позивача за можливі протиправні дії його контрагентів суд зазначає, що для висновків про наявність порушень податкового законодавства у діях платника податків в обов'язковому порядку необхідно з'ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників ПДВ, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо).

Поряд з цим, будь-яких доказів щодо обізнаності позивача про фіктивне підприємництво юридичних осіб, що є контрагентами ТОВ «УК Спектр» та здійснення ним незаконної фінансово - господарської діяльності представником відповідача суду не надано.

Таким чином, за переконанням суду, відповідач неправомірно поклав на позивача відповідальність за можливі протиправні дії його контрагента.

Крім того, в акті перевірки відсутні посилання на ухиляння контрагентами позивача від уплати податків та зборів, визначення їм податкових зобов'язань, винесення вироків посадовим особам підприємств, або будь-які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.

В свою чергу, встановлено, що вищезазначені договори були виконані сторонами в повному обсязі, товар (роботи/послуги) отриманий, сторони претензій один до одного не мають.

Таким чином, надання податковому органу належним чином оформлених всіх первинних документів, передбачених законодавством, є підставою для формування валових витрат та податкового кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано будь-яких інших доводів та не подано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання вказаних правочинів з отримання позивачем товарів (робіт/послуг), невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування валових витрат та податкового кредиту.

Всі суми податку на додану вартість сплаченого і віднесеного позивачем до податкового кредиту, підтверджуються податковими накладними, які відповідають вимогам Податкового кодексу України та відображають зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Частиною 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Верховний суд України у справах з аналогічним предметом спору дотримується позиції, що судом обов'язково має бути досліджено факт вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту та факт сплати позивачем сум податку своїм контрагентам.

Вказаний факт не був спростований в судовому засіданні представником відповідача.

Враховуючи вищевикладене, висновок податкового органу про заниження позивачем податку на додану вартість є безпідставним, а тому і нарахування штрафних (фінансових) санкцій, з огляду на ст. 123 Податкового кодексу України, також є протиправним.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідачем, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин по справі та вимог законодавства, не доведено правомірність своїх дій.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Т.С. Прокопчук