Справа № 803/781/13-а
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Справа № 7472/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23.04.2013 року в справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Ягодинської митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови та стягнення надмірно сплачених платежів,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2013 року фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Ягодинської митниці , Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 28.01.2013 року № 205070000/2013/000003/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.01.2013 року №205070000/2013/00003 та стягнення надмірно сплачених митних платежів на загальну суму 21567,89 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23.04.2013 року позивачці в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржила фізична особа - підприємець ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неправильно оцінив докази та неповно дослідив обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору. При цьому не взяв до уваги неправомірності рішення митного органу про коригування митної вартості товарів, імпортованих нею, за резервним методом, неправомірності оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації та безпідставно відмовив в задоволенні позову.

Зокрема, суд не взяв до уваги, що фірма-виробник товару не формує ціну товару, тому не могла надати відповідний прайс-лист. Отримавши прайс-лист від виробника товару з поясненнями виробника товару щодо неучасті у формуванні ціни, митний орган не витребував у декларанта прайс-лист продавця товару. Митний орган не обґрунтував числові значення митної вартості товару, що були ним скориговані. Суд безпідставно не задовольнив вимоги про стягнення надмірно сплачених платежів.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав частково, відмовившись від апеляційних вимог щодо стягнення надмірно сплачених платежів, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

В справі встановлено, що на підставі зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу № 1/2013/NL від 03.01.2013 року, укладеного між позивачкою та фірмою «Vion Sales West BV», Нідерланди та інвойсу №5446507 від 23.01.2013 року, позивачка 28.01.2013 року ввезла на територію України товар: шкіра свійських свиней морожена без вмісту спецій, солі та інших приправ, без консервування, без харчових добавок, без кулінарної та теплової обробки - вагою нетто 20037 кг. на загальну суму 15228,12 євро . Ціна згідно інвойсу складає 0,76 євро за один кілограм. В графах 12, 45 ВМД № 205070000/2013/004301 від 28.01.2013 року було вказано митну вартість у розмірі 182782,57 грн. визначену за ціною контракту відповідно до вищезазначених документів.

Для митного оформлення даного товару декларантом були подані Ягодинській митниці контракт № 1/2013/NL від 03.01.2013 року, рахунок-фактуру (інвойс) № 5446507 від 23.01.2013 року, вантажно-митну декларацію (ВМД) № 205070000/2013/004301 від 28.01.2013 року, попередню митну декларацію № 205070000/2013/003947 від 25.01.2013 року, міжнародну товарно-транспортна накладну CMR № 975050 від 23.01.2013 року, контракт на перевезення товару № 7/2013/PL від 17.01.2013 року, декларацію митної вартості ДМВ № 205070000/2013/004301 від 28.01.2013 року, сертифікат про походження товару № S 100293266 від 23.01.2013 року, ветеринарне свідоцтво Ч-28 № 095677 від 28.01.2013 року, сертифікат якості від 23.01.2013 року, копію ВМД іноземної країни №MRN13NL02237D248DCA47 від 23.01.2013 року.

Позивачкою, крім того, були подані документи на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту, зокрема: довідка про транспортні витрати від 25.01.2013 року, калькуляція собівартості виробництва від 23.01.2013 року, пояснення до калькуляції №U0301 від 23.01.2013 року, прайс-лист продавця товару від 23.01.2013 року, довідка про відсутність пільг та дотацій від 23.01.2013 року, довідка про не страхування товару №19 від 23.01.2013 року.

Згідно із статтею 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

У силу вимог пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю за правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно підпунктів 1, 2 пункту 5 статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості якщо це необхідно для прийняття рішення про визначення заявленої митної вартості.

Частиною 1 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У силу вимог частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Реалізовуючи надані законом повноваження, митний орган у декларації митної вартості товару № 205070000/2013/004301 від 28.01.2013 року зробив відмітку про необхідність декларанта додатково подати платіжне доручення на передоплату товару, оригінал прайс-листа фірми виробника, висновки про вартісні та якісні характеристики товару, підготовленні спеціалізованими організаціями.

Того ж числа, 28.01.2013 року, Ягодинська митниця відмовила позивачці у митному оформленні товару та видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2013/00003 з причин невідповідності граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 МК України, а також прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 28.01.2013 року № 205070000/2013/000003/2, в якому визначила митну вартість товару на рівні 1,1582 євро за 1 кг.

З метою запобігання псування товару та нарахування штрафних санкцій за можливий простій автомобіля, який перевозив товар, представником позивачки було подано нову ВМД від 29.01.2013 року № 205070000/2013/004633, з зазначенням у графах 12 та 45 митної вартості, розрахованої митним органом. Митне оформлення у цьому випадку проводилось за другорядним резервним методом. Товар випускався у вільний обіг із застосуванням гарантійних зобов'язань шляхом надання гарантій - грошової застави.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, третьою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості (зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування).

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, визначення митної вартості товарів, які імпортувалися за ВМД від 28.01.2013 року № 205070000/2013/004301, здійснювалося декларантом за основним методом - за ціною договору (контракту) з наданням документів, що підтверджують митну вартість в порядку, визначеному частинами першою, другою статті 53 МК України.

Позивачка на вимогу відповідача додатково подала митному органу прайс-лист фірми-виробника «Grolleman Vrieshuis BV» № U-0520 від 5.03.2013 року, згідно якого фірма-виробник є лише м'ясопереробним підприємством та холодильником, вона не формує ціну товару та не займається його продажем, оскільки є власністю фірми «Vion Sales West BV».

Відповідно до п.1.1 контракту №1/2013/NL від 3.01.2013 року товар, який є предметом контракту, буде постачатися покупцю з м'ясопереробних підприємств Голландії, які є власністю фірми «Vion Sales West BV», серед яких - фірма «Grolleman Vrieshuis BV», м. Ольст Нідерланди.

Та обставина, що фірма «Grolleman Vrieshuis BV» є виробником товару, стверджується поданим позивачкою при розмитненні сертифікатом якості від 23.01.2013 року та гр. 31 ВМД № 205070000/2013/004301 від 28.01.2013 року.

Отже, виробником імпортованих товарів була фірма «Grolleman Vrieshuis BV», а його продавцем - фірма «Vion Sales West BV», про що об'єктивно повинно було бути відомо митному органу.

Суд першої інстанції, підтримавши позицію митного органу, зазначив, що оскільки в листі фірми-виробника «Grolleman Vrieshuis BV» № U-0520 від 5.03.2013 року відсутні дані про цінову інформацію товару, а декларант не подав оригіналу прайс-листа фірми «Vion Sales West BV», то дії відповідача щодо відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товару є правомірними.

Суд не взяв до уваги, що митний орган у позивачки оригіналу прайс-листа фірми «Vion Sales West BV» не вимагав, а вимагав такий документ фірми-виробника, якою є «Grolleman Vrieshuis BV». Не отримавши від фірми-виробника цінової інформації щодо імпортованої сировини, відповідач не витребував у позивачки документ про цінову інформацію фірми-продавця, а не обґрунтувавши причину неприйняття до уваги пояснень виробника, відмовив декларанту в митному оформленні товару за митною вартістю, зазначеною ним, що колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає неправомірним.

Інші документи та відомості, витребувані в декларанта згідно записів в графі «Для записів митного органу» у ВМД № 205070000/2013/004301 від 28.01.2013 року, були подані митному органу в повному обсязі згідно заяви позивачки №67 від 5.03.2013 року, з приводу чого відповідач жодних письмових претензій не заявив.

Листом Ягодинської митниці від 15.03.2013 року № 1/1.2 - 6/1786 позивачку повідомлено, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості відповідає законодавству, а подані документи не є підставою для його перегляду, оскільки оригінал прайс-листа фірми-виробника не подано, а формування ціни товару згідно поданої калькуляції собівартості виробництва є незрозумілим.

Однак, колегія суддів вважає, що оскільки позивачка митну вартість товару визначила за першим методом, обґрунтувавши це документами, на вимогу митного органу додатково подала всі необхідні документи, то відповідач не вправі був приймати оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів.

Ягодинською митницею не подано жодного доказу обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митного оформлення товару та не наведено обґрунтованих підстав щодо неможливості застосування першого методу визначення митної вартості товару.

В справі відсутні докази послідовного застосування митним органом методів визначення митної вартості товарів, передбачених ст. 57 МК України.

Отже, вимоги позивачки про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товару, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є обґрунтованими.

В частині цих позовних вимог суд першої інстанції вирішив справу з порушенням вимог чинного законодавства, в зв'язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення позову.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з доводами позивачки в частині вимог про стягнення на її користь надмірно сплачених митних платежів в розмірі 21567,89 грн.

Відповідно до статей 45 та 78 Бюджетного кодексу України, Державне казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень державного та місцевих бюджетів України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету (погоджених з відповідними місцевими фінансовими органами у разі повернення коштів з місцевих бюджетів), здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України, визначає Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами (надалі - Порядок), затверджений наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року.

Відповідно до Порядку повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яке здійснювало оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником чи головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Окрім того, наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 року № 226 затверджено та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.12.2002 року за № 1000/7288 Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, пунктом 5 якого встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П. І. Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номеру паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номеру облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документу, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Таким чином, повернення надмірно сплачених платежів можливе при наявності наступних чинників: наявність факту надмірної сплати коштів та звернення платника до відповідно органу.

Як видно з матеріалів справи, механізм повернення надмірних митних платежів, встановлений законодавством, в даній справі не дотриманий, в зв'язку з чим підстав для задоволення позову в частині вказаних вимог не має.

Тому постанова суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 28.01.2013 року № 205070000/2013/000003/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.01.2013 року №205070000/2013/00003 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову в частині цих позовних вимог. В решті оскаржувана постанова суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23.04.2013 року в справі №803/1750/13а в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 28.01.2013 року № 205070000/2013/000003/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.01.2013 року №205070000/2013/00003 скасувати та прийняти нову постанову, якою ці позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ягодинської митниці про коригування митної вартості товарів від 28.01.2013 року № 205070000/2013/000003/2.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.01.2013 року №205070000/2013/00003.

В решті цю постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський