Справа № 804/8618/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2015 рокусправа № 804/8618/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача: Іващенко Світлани Володимирівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Северсталь - Україна", правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю "Северсталь Дистрибуція»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Северсталь - Україна" до Ягодинської митниці Міністерства доходів і зборів України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення, стягнення надмірно сплаченого податку на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що позивачем не було надано на вимогу митного органу додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, при цьому митний орган обґрунтував свій сумнів щодо числового значення митної вартості.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем (Товариствот з обмеженою відповідальністю "Северсталь - Україна") подано апеляційну скаргу, згідно якої Товариство просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник наполягає на тому, що всі документи, які передбачені ст.53 Митного кодексу України, були надані органу доходів і зборів. Всі ці документи містять повні та достовірні відомості про митну вартість товарів, декларантом позивача було вірно визначено митну вартість товарів. Тобто, у відповідача не було підстав для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Третьою особою (Головним управлінням державної казначейської служби України у Волинській області) надано до апеляційного суду заперечення, згідно яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Вважає, що доводи, викладенні в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції. Картка відмови є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, а Товариство в свою чергу, не надало жодних доказів, які б підтвердили факт перерахування сплачених коштів до Державного бюджету України.

Відповідачем (Ягодинською митницею Міністерства доходів і зборів України) надано до апеляційного суду заперечення, згідно яких митний орган просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Вважає, що оскаржувані рішення про корегування митної вартості товарів, картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті у повній відповідності до норм законодавства з питань державної митної справи.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати. Надав пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представники митниці та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що для здійснення митного контролю та митного оформлення товару "сталь холоднокатана в рулонах" до підрозділу митного оформлення митного поста "Луцьк" Ягодинської митниці Міндоходів 19.02.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Северсталь - Україна" подано в електронному вигляді митну декларацію №205070000/2014/005668 та комплект документів, а саме, контракт №804/142 від 19.04.2013 року, додаткова угода до контракту б/н від 19.04.2013 року, специфікація до контракту №42421 від 09.01.2014 року, накладні АУ697429, АУ697430, АУ697431, АУ697440 від 08.02.2014 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ГО-583 від 13.02.2014 року, розрахунок ціни (калькуляція виробника) №ССУ-31-22/116 від 10.02.2014 року, рахунок-фактура (інвойс) №14/0009/0001/000027278 від 07.02.2014 року, сертифікати якості №6475, №6480, №6484, №6485 від 07.02.2014 року, копія митної декларації країни відправлення №10210220/260114/0000539 від 26.01.2014 року.

Митним органом під час опрацювання поданих для митного оформлення документів виявлено розбіжності, а саме, при митному оформленні товару 19.02.2014 року за МД № 205070000/2014/005668 у графі 9 (а) не було зазначено про пов'язаність продавця та покупця між собою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Конституції України, Митного кодексу України від 13.03.2012 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органам шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Перевірка документів та відомостей, які відповідно до ст. 335 Митного кодексу України подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Митним кодексом України.

Згідно ч. 9 ст. 58 Митного кодексу України, розрахунки при застосуванні основного методу визначення митної вартості робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Згідно матеріалів справи при митному оформленні товару 19.02.2014 року за МД №205070000/2014/005668 у графі 9 (а) не було зазначено про пов'язаність продавця та покупця між собою. При цьому, раніше, позивачем неодноразово здійснювалося митне оформлення товару, отриманого від нерезидента-виробника ВАТ «Северсталь» згідно умов контракту №804/142 від 19.04.2013 року та у відповідній графі 9 (а) ДМВ зазначалося про зв'язок продавця і покупця товару.

Натомість одним із застережень застосування методу визнання митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) є зв'язок продавця і покупця, що може вплинути на ціну товару (п. 4 ч. 1 ст. 58 МКУ).

Відповідно до пункту 3 наказу ДМСУ від 24 червня 2009 року № 602, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21 липня 2009 року № 669/16685, яким затверджено порядок роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, передбачено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів та прийнятті рішень як джерело інформації використовуються спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси електронно-автоматизованої інформаційної системи ДМСУ (ЄАІС ДМСУ).

Отже, наявність в ЄАІС ДМСУ інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Митним органом зроблено висновок, що згідно цінової інформації ЄАІС митних органів митна вартість товару є вищою ніж та, що заявлена декларантом; запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару згідно ст. 53 Митного кодексу України, а саме:

оригінал прас-листа виробника товару,

оригінал калькуляції собівартості виробництва товару,

інформацію експертних (біржових) організацій про вартість товару та сировини.

Декларантом додатково надано:

копію декларації країни відправлення,

копію калькуляції розрахунку собівартості,

висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 13.02.2014 року №ГО-583. Посадовою особою органу доходів і зборів та з'ясовано, що інформація зазначена в інтернет-ресурсах, що згадуються у висновку ТПП не відповідає вартості та опису товару, містяться розбіжності у цінах.

Натомість, оригінал прайс-листа виробника товару та калькуляції собівартості виробництва товару не було надано.

У зв'язку з тим, що декларант не надав митному органу витребуваних документів протягом 10 днів, йому було відмовлено у митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

20.02.2014 року позивачем було подано нову митну декларацію №205070000/2014/005838 за якою товар був випущений у вільний обіг.

Згідно ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості, що декларується.

Оскільки позивачем не було надано на вимогу митного органу додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що митним органом правомірно винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00018 від 20.02.2014 року та рішення про коригування митної вартості товарів № 205000004/2014/000017/2 від 20.02.2014 року.

При цьому, слід звернути увагу на правову позицію ВСУ, що викладена в постановах від 15.10.2013 у справі № 21-270а13 та від 22.10.2013 у справі №21-342а13, згідно якої підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах митних органів інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на правову позицію ВСУ, висловлену в постанові від 10.04.2012 року у справі № 21-25а12, згідно якої митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності обґрунтованого сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Таким чином, митниця має вимагати, а суб'єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та на підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару. Але надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митного органу щодо підтвердження митної вартості товарів, т.я. в силу п. 2 ч. 2 ст. 52 МКУ, відомості про визначення митної вартості товарів повинні базуватися на об'єктивних документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що митним органом правомірно винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00018 від 20.02.2014 року та рішення про коригування митної вартості товарів № 205000004/2014/000017/2 від 20.02.2014 року.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п. 1 ч.1. ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Северсталь - Україна", правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю "Северсталь Дистрибуція» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Северсталь - Україна" до Ягодинської митниці Міністерства доходів і зборів України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення, стягнення надмірно сплаченого податку на додану вартість - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна