Справа № 826/1887/15
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1887/15 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2015 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт трейд кост» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Смарт трейд кост» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило: визнати протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ Державної фіскальної служби у місті Києві з неприйняття податкових декларацій товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт трейд кост» із податку на додану вартість за вересень-грудень 2014 року; зобов'язати ДПІ у Печерському районі ГУ Державної фіскальної служби у місті Києві прийняти податкові декларації товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт трейд кост» із податку на додану вартість за вересень-грудень 2014 року датами їх фактичного отримання контролюючим органом.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2015 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Смарт трейд кост» було подано до ДПІ у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкові декларації із податку на додану вартість 16.10.2014 - за вересень 2014 року, 19.11.2014 - за жовтень 2014 року, 17.12.2014 - за листопад 2014 року, 19.01.2015 - за грудень 2014 року.

Позивач не отримував від податкового органу письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової звітності.

В свою чергу, ТОВ «Смарт трейд кост» отримало від свого контрагента копію листа Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міністерства доходів і зборів у Дніпропетровській області від 19.12.2014 №31870/04-03-15-01-26, зі змісту якого вбачається, що останнім отримано податкову інформацію щодо виявлення фактів, які свідчать про можливі порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Метспецрем» норм податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинах з контрагентом товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт трейд кост» за період з 01.10.2014 по 31.10.2014.

Пізніше позивач дізнався, що податкові декларації із податку на додану вартість (з додатком 5) за вересень-грудень 2014 року мають статус «До відома».

Так, з урахуванням зазначеного, позивач, прийшов до висновку, що подані ним податкові декларації за вересень - грудень 2014 року фактично були отримані податковим органом, що підтверджується квитанціями, однак не прийняті, а тому, позивач не погоджуючись з неприйняттям контролюючим органом податкової звітності з податку на додану вартість за вересень-грудень 2014 року, звернувся до суду.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження правомірності дій щодо неприйняття податкових декларацій, поданих ТОВ «Смарт трейд кост», звітністю з податку на додану вартість за вересень-грудень 2014 року, а тому позов підлягає задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що ДПІ у Печерському районі ГУ Державної фіскальної служби у місті Києві діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 46.1. статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно з пунктом 48.1 статті 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язковими реквізитами податкової декларації є інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків (п.48.2 статті 48 ПК України).

Відповідно до п. 48.3 статті 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно з пунктом 48.4 названої статті у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

У той же час, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією.

Відповідно до пункту 49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Імперативний характер наведеної норми означає, що податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених пунктом 49.3 статті 49 ПК України (особисто або через представника, поштою чи засобами електронного зв'язку).

Як передбачено нормою абзацу першого пункту 49.9 статті 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49 ПК України під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Отже, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України; 2) реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.

Відповідно до п. 49.10 статті 49 ПК України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

При цьому, Податковим кодексом України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України. У такому разі на підставі пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Колегія суддів звертає увагу, що з документів, доданих відповідачем до письмових заперечень, вбачається, що контролюючим органом вчинялись дії із встановлення місцезнаходження платника податків за адресою своєї державної реєстрації, проте через відсутність товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт трейд кост» за адресою своєї державної реєстрації державному реєстратору направлено відповідне повідомлення.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно із приписами пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Позивачем на обґрунтування своїх доводів щодо необґрунтованості дій відповідача надано суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 19.09.2014.

В свою чергу, відповідачем на підтвердження обґрунтованості своєї позиції щодо відсутності позивача за адресою своєї державної реєстрації, а відтак невідповідністю даних, зазначених в податкових деклараціях із податку на додану вартість за вересень-грудень 2014 року в розділі «податкова адреса», надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт трейд кост» станом на лютий 2015 року.

Таким чином, відповідачем не надано суду доказів наявності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на жовтень 2014 року - січень 2015 року (період надходження до контролюючого органу податкових декларацій позивача за вересень-грудень 2014 року) стосовно товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт трейд кост» запису про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

При цьому, відповідну інформацію надано відповідачем лише станом на лютий 2015 року, а тому не доведено невідповідність даних, зазначених в податкових деклараціях товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт трейд кост» із податку на додану вартість за вересень-грудень 2014 року в розділі «податкова адреса» даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за цей період.

Крім того, з документів, доданих відповідачем до письмових заперечень, не вбачається наявність письмового повідомлення контролюючим органом платника податків про відмову у прийнятті його податкової декларації із податку на додану вартість за вересень 2014 року, що є порушенням пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 49.13 статті 49 ПК України у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 03.04.2015.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.