Справа № 810/251/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/251/15 Головуючий у 1-й інстанції: Лиска І.Г. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Легіон-Ц» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними дій.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року вх. № від 18 грудня 2014 року. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 18 грудня 2014 року позивач подав до ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року вх. № від 18 грудня 2014 року з додатками, що підтверджується відміткою про прийняття від 18 грудня 2014 року.

Між тим, листом № 256/10/15-2 від 19 грудня 2014 року поданій позивачем Декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками до неї надано статус неподаткової звітності, оскільки вона не відповідає вимогам Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 678 від 13 листопада 2013 року (зі змінами і доповненнями).

Так, апелянт посилався на те, що причиною надання поданій позивачем декларації статусу неподаткової звітності стало те, що податкова декларація з податку на додану вартість та розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5) не були підписані особою відповідальною за ведення бухгалтерського обліку, а саме Кравченко Н.О. (РНОКПП ), що суперечить п. 9 розділу III Порядку № 678, а також в порушення п. 48.3 ст. 48 ПК України підприємством в податковій декларації з ПДВ та додатках до неї заповнено дату подання декларації 17 грудня 2014 року, а фактично подано 18 грудня 2014 року.

Крім того, в полі 6 вступної частини декларації була зазначена податкова адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 4, але відповідно до бази даних ІС «Податковий блок» 10 грудня 2014 року на підставі довідки № 5229/10-13-07-01-14 від 05 грудня 2014 року про не встановлення місцезнаходження платника податків (додатку 2 до Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків), було направлено начальнику відділу державної реєстрації Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, на виконання розділу XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 1588 від 09 грудня 2011 року, ДПІ у Києво-Святошинському районі ДПС, повідомлення про відсутність платника податків за місцезнаходженням (місце проживання) за формою № 18-ОПП, для відпрацювання та внесення до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням. В зв'язку з тим, що станом на 18 грудня 2014 року до податкового органу не надходили відомості щодо підтвердження реєстраційних даних, або внесення інформації щодо проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження відповідно до ст. 66 ПК України інформація в полі 6 вступної частини не є достовірною.

Між тим, колегія суддів з доводами апелянта не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 49.1 та п. 49.2 ст. 49 ПК України - податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно до п. 48.3 ст. 48 ПК України - податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Як вбачається із змісту Податкової декларації з податку на додану вартість (за листопад 2014 року), наданої позивачем, податкова адреса зазначена як 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 4.

Відповідно до п. 45.2 ст. 45 ПК України - податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у ЄДРПОУ.

Згідно до ч. 1 ст. 93 ЦК України - місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» визначено, що місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону - ЄДРПОУ створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін (ч. 1 ст. 18 Закону).

Як вбачається з Витягу ЄДРПОУ станом на дату подання податкової декларації, юридичною адресою позивача є: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 4.

Отже, відповідач помилково прийшов до висновку, що адреса зафіксована в Декларації з податку на додану вартість (за листопада 2014 року) не відповідає місцезнаходженню юридичної особи позивача, яке вказане в ЄДРПОУ.

Не заслуговують на увагу й доводи апелянта з приводу того, що головний бухгалтер Кравченко Н.О. не є особою відповідальною за ведення бухгалтерського обліку, оскільки відповідно до наказу № 2 від 01 вересня 2014 року останню призначено на посаду бухгалтера.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, Наказ Міністерства доходів і зборів України № 678 від 13 листопада 2013 року на який відповідач посилається в листі, втратив чинність на момент виникнення спірних правовідносин згідно з наказом Міністерства фінансів України № 966 від 23 вересня 2014 року .

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України - прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Враховуючи, що податковим органом фактично була прийнята податкова декларація з ПДВ за листопад 2014 року (що підтверджується відміткою на копії декларації позивача), уповноваженими працівниками відповідача під час такого прийняття була здійснена перевірка достовірності заповнення всіх обов'язкових реквізитів, зокрема, і дати подання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо відмови в прийнятті Податкової декларації з податку на додану вартість (за листопад 2014 року), наданої позивачем.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що податковий орган не наділений повноваженнями щодо невизнання податкової декларації документом податкової звітності, тобто надання їй статусу неподаткової звітності, оскільки у відповідності до статей 48 та 49 ПК України податковий орган має право або прийняти податкову декларацію, або відмовити у її прийнятті.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 07 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.