Справа № П/811/3884/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"02" квітня 2015 р. справа № П/811/3884/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Головко О.В. Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.01.2015 р. у справі № П/811/3884/14 за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовною заявою до суду в якій просить визнати неправомірними дії , зобов'язати Реєстраційну службу Олександрійського міськрайонного управління юстиції в Кіровоградській області зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на квартиру.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що рішенням третейського суду від 15 вересня 2008 року за нею було визнано право власності на дане нерухоме майно і на підставі цього рішення відповідач повинен був здійснити державну реєстрацію цього права, проте, незаконно та безпідставно відмовив їй, не зважаючи на наявність такого правовстановлюючого документу, як рішення третейського суду.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.01.2015 р. у справі № П/811/3884/14 у задоволенні позову - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим що, рішення третейського суду є обов'язковими для виконання і, оскільки таким рішенням було встановлено її право власності на зазначене нерухоме майно, то на підставі цього правовстановлюючого документу відповідач повинен був зареєструвати за нею таке право.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 серпня 2014 р. позивач звернулась до Реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції в Кіровоградській області, з метою реєстрації своєї нерухомості, але було відмовлено у проведенні реєстрації, в зв'язку з тим, що до доданого рішення третейського суду не додано виконавчий лист компетентного суду.

Матеріалами справи підтверджено, що зазначене рішення третейського суду дійсно видане 15.09.2008 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації "Українських виробників обладнання для станції технічного обладнання автомобілів", яким визнав за ОСОБА_2, право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вірно виходив з того, що у випадку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно на підставі рішення третейського суду, таке рішення третейського суду не може бути виконано лише сторонами спору, а потребує здійснення певних дій органу державної реєстрації прав, тому така реєстрація має бути проведена державним реєстратором прав відповідно до вимог чинного законодавства України та на підставі відповідних правовстановлюючих документів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що рішення третейського суду, яким за ОСОБА_2 було визнано право власності на об'єкт нерухомого майна, не може бути визнане правовстановлюючим документом, оскільки, відповідно до ч.3 ст. 55 Закону України «Про третейські суди», виконання рішення третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документу, отже, без наявності такого виконавчого документу саме по собі рішення третейського суду не може бути підставою для вчинення відповідних дій суб'єктом владних повноважень.

Матеріали справи не містять доказів наявності виконавчого документу та такі доводи суду першої інстанції позивачем не спростовано.

Крім того, пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2008 від 10 січня 2008 року встановлено, що відповідно до Закону третейські суди приймають рішення тільки від свого імені (стаття 46), а самі ці рішення, ухвалені в межах чинного законодавства, є обов'язковими лише для сторін спорів. Забезпечення примусового виконання рішень третейських судів перебуває за межами третейського розгляду та є завданням компетентних судів і державної виконавчої служби.

Таким чином, рішення третейських судів є лише актами недержавної юрисдикційної діяльності з вирішення спорів сторін у сфері цивільних і господарських відносин, які є обов'язковими для виконання лише для сторін спорів.

Враховуючи зазначене, колегія суду приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку відмовляючи у задоволенні позову, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.. ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.01.2015 р. у справі № П/811/3884/14 за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області третя особа ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.А. Щербак