Справа № 296/11514/14-а
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Шалоти К.В.,

за участю: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Мельничука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про зобов'язання провести нарахування та виплату коштів,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі провести їй з 01.01.2014 по 30.06.2014 року нарахування та виплату пенсії як інваліду 2 групи щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, виходячи з її розміру, встановленого ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку не менше восьми мінімальних пенсій за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму осіб, які втратили працездатність, визначеного законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» щомісячно; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі виконати постанову негайно та подати звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили.

Позов обґрунтовувався тим, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом II групи, однак отримує пенсію по інвалідності в розмірі меншому, ніж визначено ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, подав письмові заперечення та вказував на правомірність дій відповідача з посиланням на відсутність бюджетних коштів на фінансування виплат в порядку статей 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІ) просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом II групи, в спірний період отримувала в управлінні Пенсійного фонду України в м. Житомирі основну пенсії, передбачену ст. 54 Закону №796-ХІІ, проте у розмірі, визначеному постановою КМУ.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом України № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 54 Закону № 796-ХІІ, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Вихідним критерієм обрахунку державної пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

03 серпня 2014 року набули чинності зміни до Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" згідно яких норми і положення ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Разом із цим, такі обмеження в період з 01 січня 2014 року до 02 серпня 2014 року Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" не передбачалися.

Відтак, у вказаний період є чинними і підлягають застосуванню приписи ст. 54 Закону №796-ХІІ в редакції, відповідно до якої особам віднесеним до 1 категорії громадян, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи та яким встановлено інвалідність 2-ї групи призначається пенсія розмір якої не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Водночас, розрахунок основної та додаткової пенсій позивачу здійснено, виходячи із розмірів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначеною постановою, всупереч приписів ст.54 Закону № 796-ХІІ, передбачено фіксований розмір суми, з якої проводиться розрахунок виплат, при тому, що ці суми значно менші від встановлених законом.

Згідно із положеннями ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов вірного висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягають саме статті 54 Закону №796-ХІІ, а не постанова КМУ від 23 листопада 2011 року №1210, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи представника відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів на фінансування виплат в порядку ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не беруться судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядаються.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З огляду на те, що завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених прав, свобод та інтересів фізичної особи, суд вважає за необхідне на підставі ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та визначити спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов'язання відповідача провести донарахування та виплату позивачу державної пенсії як інваліду ІІ-ї групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 17.06.2014 року по 02.08.2014 року включно, з урахуванням отриманих коштів.

Щодо вимог про звернення рішення суду до негайного виконання та зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення, слід зазначити наступне.

Згідно із частиною 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5, 6 частини 1 статті 183-2 цього Кодексу.

Враховуючи, що дана постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження у адміністративній справі стосується оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо призначення та перерахунку пенсійних виплат, передбаченому пунктом 2 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, то суд дійшов висновку, що вимога позивача про звернення постанови до негайного виконання не ґрунтується на вимог закону, а тому не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням положень інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 09.01.2013 р. N 28/12/13-13, судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що позивач в силу закону звільнений від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, то відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 159-163, 183-2, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області провести донарахування та виплату ОСОБА_1 державної пенсії як інваліду ІІ-ї групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, виходячи із розміру, встановленого ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 17.06.2014 року по 02.08.2014 року включно, з урахуванням отриманих коштів.

В задоволенні решти позову відмовити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області надати Корольовському районному суду м. Житомира звіт про виконання судового рішення в місячний строк з дня набрання постановою законної сили.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя К. В. Шалота