Справа № 803/694/14
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Справа № 876/5143/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

представника відповідача Шимін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника прокурора Волинської області про скасування постанови про проведення перевірки ,-

В С Т А Н О В И В :

07 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову заступника прокурора Волинської області від 31 березня 2014 року про проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів.

Постановою від 28 квітня 2014 року Волинський окружний адміністративний суд позов задовольнив в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Волинської області подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та суперечать нормам матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги ті обставини, що оскаржена постанова заступника прокурора Волинської області винесена у відповідності до вимог Закону України ,,Про прокуратуру", Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України №9гн від 21.06.2011 року.

Крім того, помилковими є висновки суду про те, що звернення ОСОБА_3 та інших мешканців АДРЕСА_1 від 28.03.2014 є повторними, оскільки стосуються одних і тих самих питань, з яких органами прокуратури області проводились перевірки. Вказані заяви містять ряд доводів, які не були предметом їх дослідження під час попередніх перевірок.

З огляду на викладене відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримала вимоги апеляційної скарги та просить задовольнити скаргу в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився, що в силу приписів ч.4 ст. 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 27 березня 2013 року в прокуратуру Волинської області на особистий прийом громадян звернулась ОСОБА_3 з приводу порушень земельного, містобудівного, санітарно-епідеміологічного та природоохоронного законодавства підприємцем ОСОБА_2 при експлуатації автомийки та кафе ,,ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1.

Крім того, 28 березня 2013 року в прокуратуру області з Волинської обласної державної адміністрації надійшло звернення мешканців сусідніх будинків за АДРЕСА_1 з аналогічних питань.

У своїх зверненнях заявники стверджували, що не згідні з рішеннями інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області, Головного управління санітарно-епідеміологічної служби області, Державної екологічної інспекції в області, а також прокуратури м. Луцька, прийнятими за результатами розгляду їх попередніх звернень.

31 березня 2014 року заступник прокурора Волинської області Невірець В.П. виніс постанову за № 07/1-386вих-14 про проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням та застосуванням вимог земельного, містобудівного, санітарно-епідеміологічного та екологічного законодавства підприємцем ОСОБА_2 при використанні приміщення автомийки та кафе ,,ІНФОРМАЦІЯ_1" (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що призначення перевірки за усним зверненням не відповідає встановленому спеціальним законом для врегулювання зазначених відносин - Законом України ,,Про прокуратуру" порядку, хоча прокуратура області зобов'язана розглянути таке звернення у загальному порядку, встановленому Законом України ,,Про звернення громадян".

Також суд зазначив, що колективне звернення, яке надійшло до прокуратури Волинської області 28 березня 2014 року, є повторним, оскільки а ньому були порушені ті ж питання, що і у попередній скарзі, відповідь за якою прокуратурою Волинської області надана 31 грудня 2013 року після проведення перевірок компетентними органами.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.

Так, в силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 21 Закону України ,,Про прокуратуру" перевірки проводяться за письмовими зверненнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, фізичних та юридичних осіб, а також за власною ініціативою прокурора. При цьому перевірки за заявами фізичних чи юридичних осіб, зверненнями та запитами депутатів усіх рівнів, крім заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, проводяться лише у разі їх попереднього розгляду компетентними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами або неприйняття ними у встановлені строки рішень з цих питань.

У разі якщо захист прав і свобод людини і громадянина та інтересів держави згідно із законом є компетенцією відповідних органів державного нагляду (контролю), перевірки проводяться з обов'язковим наданням оцінки щодо законності їх діяльності. У зв'язку з бездіяльністю уповноваженого органу державного нагляду (контролю) або відсутністю такого органу вживаються відповідні заходи прокурорського реагування, спрямовані на забезпечення захисту прав і свобод людини і громадянина, інтересів держави.

Для здійснення перевірки прокурор приймає постанову, в якій зазначає підстави, що свідчать про можливі порушення законності, та обґрунтовує необхідність вчинення дій, передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини першої статті 20 цього Закону. Не допускається проведення перевірки без надання копії зазначеної постанови представнику підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, підпорядкованості чи приналежності, фізичній особі - підприємцю. Постанова прокурора може бути оскаржена цими особами до прокурора вищого рівня або суду в порядку адміністративного судочинства протягом десяти днів з дня одержання копії постанови. За результатами розгляду скарги прокурор вищого рівня приймає рішення про задоволення скарги та скасування постанови або про відмову у задоволенні скарги. Оскарження постанови до прокурора вищого рівня не позбавляє особу права на її оскарження до суду, яке може бути здійснене нею протягом десяти днів з дня одержання рішення прокурора вищого рівня про результати розгляду скарги.

Положенням про порядок проведення органами прокуратури перевірок при здійсненні нагляду за додержанням і застосуванням законів, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 12 листопада 2012 року № 111 (далі - Положення № 111) передбачено, що підставами для проведення перевірки прокурором за власною ініціативою є дані, що свідчать про можливі порушення законності ( пункт 2.4).

Для здійснення перевірки приймається постанова, в якій зазначаються підстави, що свідчать про можливі порушення законності, з обґрунтуванням необхідності вчинення дій, передбачених пунктами 3, 4, 5 частини 1 статті 20 Закону України ,,Про прокуратуру (пункт 4.1).

Постанову про проведення перевірки приймають, зокрема, прокурори міст, районів, міжрайонні, керівники спеціалізованих прокуратур районного рівня, їх перші заступники і заступники, які за розподілом обов'язків відповідають за вказаний напрям роботи (пункт 4.2).

Постанова про проведення перевірки виготовляється на бланку відповідної прокуратури та підписується прокурором, який прийняв постанову. У постанові зазначається: дата та місце її прийняття; підстави для здійснення перевірки, що свідчать про можливі порушення законності; об'єкт перевірки; обґрунтування необхідності вчинення відповідних перевірочних дій; порядок оскарження постанови; відомості про спосіб надання копії постанови об'єкту перевірки; дані про посадову особу, яка її винесла та підписала.

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами докази та дійшов вірного висновку щодо наявності у заступника прокурора Невірця В.П. повноваження на винесення оскарженої постанови, оскільки наказом прокурора області від 30 грудня 2013 року № 91 він відповідає за стан організації роботи відділу захисту інтересів громадян і держави у сфері земельних відносин, а заступник прокурора області Веніславський В.В. - за роботу підрозділу з питань захисту прав громадян та інтересів держави в екологічній сфері. Цим же наказом установлено взаємозамінність між заступниками прокурора області Веніславський В.В. - Невірець В.П.. Згідно з наказом від 13 березня 2014 року № 68 Веніславський В.В. на час винесення оскарженої постанови перебував у відпустці.

Суд першої інстанції також дійшов вірного висновку про те, що неточність у зазначені адреси належного позивачу об'єкту не може бути самостійною підставою для скасування постанови про проведення перевірки.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що лише письмові заяви фізичних осіб є підставами для проведення перевірки, а тому призначення перевірки за усним зверненням не відповідає встановленому спеціальним законом для врегулювання зазначених відносин - Законом України ,,Про прокуратуру" порядку.

Так, згідно 1 ст. 21 Законом України ,,Про прокуратуру" перевірки проводяться також за власною ініціативою прокурора, а відповідно до пункту 2.4 Положення № 111 підставами для проведення перевірки прокурором за власною ініціативою є дані, що свідчать про можливі порушення законності.

Таким чином, на думку апеляційного суду, такі дані можуть бути встановлені прокурором і під час особистого прийому громадян, що є законними підставами для призначення та проведення перевірки.

Суд першої інстанції також встановив, що згідно матеріалів наглядового провадження прокуратури м. Луцька № 273-13 та прокуратури області № 07/1-145-13 питання, порушені в усній скарзі ОСОБА_3 та колективному зверненні, яке надійшло до прокуратури Волинської області 28 березня 2014 року, неодноразово розглядалися компетентними органами.

Інструкцією про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокуратура України від 21 червня 2011 року № 9гн (чинної на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що припинення провадження із заявником можливо у випадках якщо: у повторному зверненні від особи до одного й того ж органу прокуратури відсутні нові дані або факти, які потребують додаткової перевірки, а всі викладені доводи раніше перевірені у повному обсязі та заявникові надано вичерпну відповідь керівником з повідомленням про припинення провадження і роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (пункт 4.13).

Звернення громадян, запити, звернення народних депутатів України, депутатів місцевих рад вважаються вирішеними та знімаються з контролю, якщо поставлені в них питання перевірено, вжито необхідних заходів, дано вичерпні відповіді згідно з чинним законодавством і направлено письмову відповідь (пункт 6.1).

Виходячи з системного аналізу наведених нормативних актів, апеляційний суд дійшов висновку, що саме до компетенції працівників прокуратури належить вирішення питання щодо повноти проведених попередніх перевірок та вжиття необхідних заходів.

Наведені приписи Інструкції дають право працівникам прокуратури не проводити перевірку повторних звернень у випадку раніше перевірених всіх доводів у повному обсязі та надання вичерпної відповіді. Однак, при цьому жодним чином не забороняють проводити перевірку за повторним зверненням у випадку неповноти попередньої перевірки.

Суд першої інстанції належної правової оцінки наведеним обставинам не дав, а тому дійшов помилкового висновку щодо протиправності оскарженої постанови з огляду відсутності мотивації та достатніх правових підстав для проведення перевірки.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. ст.195, 196, п. 3 ч. 1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202 , ст. ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області задовольнити, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року у справі № 803/694/14 - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до заступника прокурора Волинської області про скасування постанови про проведення перевірки відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Постанова в повному обсязі складена 30 березня 2015 року.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов