Справа № 161/2918/15-а
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2918/15-а
Провадження № 2-а/161/147/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

при секретарі - Лукашевич І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

26.02.2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває на обліку в УПФ України в м. Луцьку Волинської області та отримує пенсію за віком. В листопаді 2014 року вона звернулась до відповідача з заявою про перерахунок і виплату пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, нарахованих сум індексації, які отримані нею перед зверненням за призначенням пенсії. Однак, УПФ України в м. Луцьку своїм листом від 03.12.2014 року відмовило їй у задоволенні її вимог з посиланням на ст. 33 Закону України "Про державну службу". Просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області щодо відмови їй включити суму індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 17494,55 грн. в заробітну плату для призначення пенсії; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області здійснити належним чином розрахунок її пенсії в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати з моменту її призначення, тобто 13.11.2013 року, а саме включити суму індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 17494,55 грн. в її заробітну плату для призначення пенсії.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Буй А.Т. у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги не визнав із врахування письмового заперечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши та оцінивши подані суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку з 13.11.2013 року як одержувач пенсії по віку, що призначена останній згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу".

20.11.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із урахування виплаченої їй матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати (а.с.5).

Як вбачається із відповіді Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку № 528/П-01 від 03.12.2014 року, позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії із посиланням на ст. 33 Закону України "Про державну службу" та вказано, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомоги на оздоровлення, індексація заробітної плати не належать до надбавок включених до вищевказаного закону (а.с.7).

Як вбачається із довідки Головного управління статистики у Волинській області від 20.11.2014 року №15.2-28/341 за період із листопада 2011 року по листопад 2013 року ОСОБА_1 виплачено індексацію в сумі 9167,76 грн., матеріальної допомоги на соціально побутові питання в розмірі 3360,19 грн. та матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 4966,60 грн., і на вказані виплати нараховано страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування (а.с.6).

Суд приходить до висновку, що такі мотиви відповідача у відмові позивачу перерахувати пенсію та подані заперечення є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Із наведеного вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини першої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, отримані ОСОБА_1 суми виплат, з яких фактично нараховано та сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися в її дохід, як застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

В той же час, щодо посилання представника відповідача на положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", за яким зменшено відсоток суми заробітної плати при призначенні пенсії державним службовцям, суд означає наступне.

Так, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до ст. 37 Закону України "Про державну службу", відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається у розмірі 60% від суми заробітної плати. Однак враховуючи, що пенсія позивачу призначена раніше, тобто до внесенні змін у ст. 37 Закону України "Про державну службу", норми вищевказаного Закону не підлягають до застосування.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивачка пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулася з позовом 26.02.2015 року. А тому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто починаючи з 26.08.2014 року. Позовні вимоги поза межами строку звернення до суду, слід залишити без розгляду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 99-100, 122, 138, 159-163, 167 КАС України, на підставі ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу", ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 включити суму індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 17494,55 грн. в дохід для призначення пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області здійснити належним чином розрахунок ОСОБА_1 пенсії в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати із 26.08.2014 року, а саме включити суму індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 17494,55 грн. в її дохід для призначення пенсії.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії за період з 13.11.2013 року по 25.08.2014 року - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Луцького міськрайонного суду Присяжнюк Л.М.