Справа № 803/519/15-а
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Справа № 803/519/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1, позивач) звернулася з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції про зобов'язання вчинити дії, а саме в актовому записі №17, складеному 11 жовтня 1969 року виконавчим комітетом Колодежненської сільської ради Горохівського району Волинської області про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_3, змінити національність нареченої з "українка" на "полька".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батько позивача ОСОБА_4 за національністю був поляком. З дитинства ОСОБА_1 вважала себе полькою. Однак, у 1969 році вона уклала шлюб з ОСОБА_2 і у свідоцтві про шлюб в графі національність було зазначено, що вона українка. Позивач звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції про внесення змін до актового запису про шлюб № 17 від 11.10.1969 року, однак відповідачем відмовлено у задоволенні заяви у зв'язку з тим, що не надано документів, які підтверджують, що заявниця за національністю полька. Позивач вважає відмову відповідача неправомірною і просить зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції вчинити дії, а саме в актовому записі №17, складеному 11 жовтня 1969 року виконавчим комітетом Колодежненської сільської ради Горохівського району Волинської області про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_3, змінити національність нареченої з "українка" на "полька".

Позивач в судове засідання не з'явилася, проте 08.04.2015 року подала через канцелярію суду письмове клопотання у якому просить позовні вимоги задовольнити, а справу розглядати за її відсутності.

Відповідач 08 квітня 2015 року подав до суду письмове клопотання, у якому зазначив, що заперечень по даній справі не має, а справу просить розглядати за відсутності представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського міськрайонного управління юстиції Волинської області.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З врахуванням наведеного, справу судом розглянуто та вирішено на підставі наявних у ній доказів, за відсутності осіб, що беруть участь в справі, та згідно з ухвалою суду від 08.04.2015 року в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Колодежі Горохівського району Волинської області.

З свідоцтва про народження позивача НОМЕР_1 вбачається, що її батьками були ОСОБА_4 за національністю поляк та ОСОБА_5 за національністю українка (а.с.10).

У свідоцтві про шлюб позивача вказано, що ОСОБА_3 за національністю українка (а.с. 8).

З матеріалів справи, зокрема, із копії свідоцтва про одруження, вбачається, що 11 жовтня 1969 року Колодежненською сільською радою Горохівського району Волинської області складено актовий запис №17 про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, із зазначенням національності нареченої «українка».

Позивач звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції із заявою про внесення змін до актового запису про укладення шлюбу №17 від 11 жовтня 1969 року, складеного Колодежненською сільською радою Горохівського району Волинської області, а саме про внесення змін до відомостей про національність нареченої з «українка» на «полька».

Як вбачається з висновку від 21 лютого 2015 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції про внесення змін до актового запису цивільного стану позивачу у заяві було відмовлено, оскільки відсутні підтверджуючі документ.

Однак, суд вважає вищевказаний висновок відповідача від 21.02.2015 року передчасним та таким, що винесений без урахування всіх обставин у справі, з огляду на наступне.

Згідно з абзацом 1 пункту 7 Розділу VІІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, заяви у справах щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29 - 32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року), розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються положеннями Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VІ).

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" визначено, що актами цивільного стану є події, дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою, започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх, формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частиною 1 статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" встановлено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис, спадкоємців померлого. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (частини друга, третя статті 22 Закону № 2398-VІ).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793. (надалі - Правила)

Пунктом 1.1 Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до пункту 2.13.2 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Згідно з пунктом 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Згідно положень статей 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» N 2494-XII від 25 червня 1992 року ( з наступними змінами та доповненнями) Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Приписами частини другої статті 300 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примус громадян хоч би в якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, батько позивачки за національністю був поляком, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1, виданого 28 квітня 1949 року, де у графі національність батька дитини (батька позивачки) зазначено «поляк».

Враховуючи наведені обставини та те, що позивачка бажає встановити свою національну приналежність, а саме обрати національність свого батька, та вважає себе полячкою, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України на користь позивача слід присудити з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73, 08 грн., сплачений згідно з квитанцією від 19 березня 2015 року (а.с.2).

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Закону України "Про національні меншини в Україні", Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області внести зміни до актового запису № 17 від 11 жовтня 1969 року, складеного Колодежненською сільською радою Горохівського району про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3, змінивши відомості про національність нареченої з "українки" на "польку".

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 73, 08 грн. (сімдесят три гривні 08 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.М. Димарчук