Справа № 803/2683/14
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 р. Справа № 876/1646/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської обл. на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15.01.2015р. про залишення без розгляду позовної заяви Управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської обл. до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Батьківщина» про стягнення заборгованості по невідшкодованих витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.01.2015р. залишено без розгляду позовну заяву Управління Пенсійного фонду /ПФ/ України в Рожищенському районі Волинської обл. до Сільськогосподарського виробничого кооперативу /СВК/ «Батьківщина» про стягнення заборгованості по невідшкодованих витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (а.с.33-35).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач Управління ПФ України в Рожищенському районі Волинської обл., який у апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, покликаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.41-43).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідач перебуває на обліку в пенсійному органі як платник єдиного соціального внеску та зобов'язаний відшкодовувати витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, щомісячно до 25 числа включно.

Також відповідач перебуває у стані припинення з 22.03.2013р., однак запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про його припинення не внесений.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення без розгляду позовної заяви, суд першої інстанції виходив із того, що згідно Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ПФ України, затв. постановою правління ПФ України № 21-1 від 19.12.2003р., спірні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах не є страховими внесками, через що на їх стягнення поширюється загальний строк звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України.

Окрім цього, згідно порядку відшкодування спірних виплат з 26-го числа відповідного місяця пенсійному органу було відомо про несплату витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах; також позивачем несвоєчасно скеровано відповідачу відповідний розрахунок, через що достатніх підстав для поновлення пропущеного строку не убачається.

Між тим, з наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 26.12.2014р. позивач Управління ПФ України в Рожищенському районі Волинської обл. звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість по невідшкодованих витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в загальному розмірі 9942 грн. 24 коп. за період з 01.01.2013р. по 01.01.2014р. (а.с.2-3).

Розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за 2013 рік в частині пенсіонера ОСОБА_1 на суму 9942 грн. 24 коп., скерований на адресу відповідача згідно супровідного листа позивача № 3929/03-16 від 04.11.2014р. (а.с.11, 12).

Згідно п.1 ст.1 Закону України № 400/97-ВР від 26.06.1997р. «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (абз.4 п.1 ст.2 вказаного Закону).

Відповідно до ст.4 цього Закону на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у таких розмірах - 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору, визначені у частині другій цієї статті, сплачують до Пенсійного фонду України у порядку, визначеному законодавством України (ст.3 зазначеного Закону).

Відповідно до ч.15 ст.106 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Пунктом 6 ч.1 ст.1 Закону України № 2464-VI від 08.07.2010р. «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Таким чином, на підставі аналізу вищезгаданих норм права колегія суддів дійшла висновку, що у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості по невідшкодованих витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені ст.99 КАС України, не застосовуються.

Також відповідно до п.6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ПФ України, затв. постановою правління ПФ України № 21-1 від 19.12.2003р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п.6.8 вказаної Інструкції).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що несвоєчасне скерування пенсійним органом розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не звільняє підприємство від сплати спірних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, та не впливає на перебіг строку для стягнення таких.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи характер стягуваної заборгованості (недоїмки), колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для висновку про те, що Управлінням ПФ України в Рожищенському районі Волинської обл. пропущений без поважних причин встановлений ст.99 КАС України строк для звернення до адміністративного суду із відповідним позовом.

При вирішенні наведеного процесуального питання колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду України по наведеній категорії справ, яка викладена в постанові № 21-496а14 від 18.11.2014р.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, як винесена із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного залишення позовної заяви без розгляду, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.160, 195-197, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської обл. задоволити частково.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15.01.2015р. про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 803/2683/14 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська