Справа № 463/947/15-а
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Львів 463/947/15-а

2-а/463/66/15

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань Попович Х.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2

та представника відповідача Винничука А.М.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_4 до виконавчого комітету Винниківської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідачів про визнання дій неправомірними, скасування постанови від 16.02.2015 року №1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КпАП України.

Адміністративний позов мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною порушує його права, прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема як протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, так і постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності були винесені у його відсутності, він був позбавлений можливості давати пояснення та подавати свої докази, внаслідок чого порушено його право на захист, а справа про адміністративне правопорушення розглянута не об'єктивно. А тому просить адміністративний позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з аналогічних підстав, доповнив, що внаслідок незаконного та необ'єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, адміністративна комісія безпідставно притягнула до відповідальності його довірителя, оскільки тривалий час він уже не являється власником закладу харчування, а відтак літнього майданчика за адресою: АДРЕСА_1, а відтак не є суб'єктом адміністративної відповідальності передбаченої ст. 152 КпАП України.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов заперечив, суду пояснив, що на розгляд адміністративної комісії надійшов протокол про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КпАП України, яке полягало у невідповідності затвердженому паспорту літнього майданчика за адресою: АДРЕСА_1. Вважає, що про розгляд справи адміністративною комісією позивач повідомлявся належним чином, що підтверджується чеками про відправлення рекомендованої кореспонденції, однак не прибув на засідання комісії у зв'язку із чим справа була розглянута правомірно у його відсутності. Крім цього вважає, що комісією було на законних підставах притягнуто до адміністративної відповідальності саме позивача, оскільки згідно паспорта відкритого літнього майданчика №34 (Д№260) від 25.04.2012 року саме він являється власником літнього майданчика. А тому просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що слід постановити судове рішення про таке.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення від 16.02.2015 року №1 (а.с.5) адміністративною комісією при виконавчому комітеті Винниківської міської ради ОСОБА_4, як фізичну особу-підприємця, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України, зокрема за невідповідність затвердженому паспорту встановленого літнього майданчика за адресою: АДРЕСА_1. За результатами розгляду на ОСОБА_4 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 152 КпАП України визначено, що адміністративне відповідальність за адміністративні правопорушення в галузі житлових прав громадян, житлово-комунального господарства та благоустрою наступає за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Крім цього, відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем було встановлено факт наявності адміністративного правопорушення та винність позивача у його вчинені виходячи із дослідження протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 29.12.2014 року №1-002б (а.с.25), акту про неявку для участі в спільному обстеженні від 29.12.2014 року (а.с.27), паспорту відкритого літнього майданчика №34 (Д№260) від 25.04.2012 року (а.с.30) та фотографії об'єкту (а.с.31).

У відповідності до положень ст. 256 КпАП України передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З наведених правових норм убачається, що присутність особи, щодо якої складається протокол про вчинення адміністративного правопорушення є обов'язковим під час його складання, за виключенням випадку відмови особи від підписання протоколу та дачі пояснень з приводу вчиненого адміністративного правопорушення.

Однак, як вбачається із протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, такий складений без відома та у відсутності позивача, як особи, в діях якої виявлено ознаки адміністративного правопорушення, з порушенням її права на ознайомлення із протоколом, надання своїх пояснень.

У зв'язку із наведеним суд вважає, що зазначений доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення здобутий незаконно з порушенням норм процесуального законодавства України, а відтак безпідставно взятий до уваги адміністративною комісією при виконавчому комітеті Винниківської міської ради при розгляді справи про вчинення адміністративного правопорушення.

Крім цього, як вбачається із змісту постанови, справа про вчинення адміністративного правопорушення була розглянута адміністративною комісією при виконкому Винниківської міської ради у відсутності позивача. Доказів про те, що позивач належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не представлено.

При цьому, представлений чек про відправку рекомендованої кореспонденції на адресу позивача (а.с.32) не може бути взятий судом до уваги, як належний доказ повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, оскільки не підтверджує факту вручення позивачу виклику на засідання адміністративної комісії, а позивач зазначає, що про розгляд справи йому було не відомо, про факт притягнення його до адміністративної відповідальності він дізнався по факту, отримавши поштою постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім цього, суд враховує, що виходячи із змісту положень ч.2 ст.71 КАС України, у даній справі саме на відповідачу лежить обов'язок доказування правомірності свого рішення, оскільки він заперечує відносно адміністративного позову.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що на даний час позивач не являється власником літнього майданчика та закладу харчування біля якого той встановлений. Оскільки відповідач жодними доказами ці обставини не спростував, а тому суд не може вважати доведеним той факт, що позивач є належним суб'єктом адміністративної відповідальності передбаченого адміністративного правопорушення ст. 152 КпАП України. Більш того, посилання відповідача на паспорт відкритого літнього майданчика №34 (Д№260) є необґрунтованими, оскільки такий виданий на ім'я позивача 25.04.2012 року, в той час як представник позивача зазначає, що такий був відчужений позивачем після видачі вказаного паспорта.

За таких обставин суд приходить до переконання, що здійснивши розгляд справи про адміністративне правопорушення без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття обґрунтованого та законного рішення, без належного повідомлення правопорушника про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, адміністративна комісія фактично прийняла необґрунтоване рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП України з порушенням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Крім цього, відповідно до вимог ст.33 ч.2 КпАП України визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У оспорюваній постанові в супереч вимогам вказаної норми не наведено обставини, які враховувалися при обранні позивачу стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Також відповідно до санкції ст. 152 КпАП України штраф за скоєння правопорушення має бути визначений у неоподаткованих мінімумах доходів громадян.

А тому з врахуванням наведеного, постанова від 16.02.2015 року №1 є протиправною і підлягає скасуванню. Крім цього, оскільки позивач в силу ст.288 КпАП України звільнений від сплати судового збору і такий при подачі адміністративного позову не сплачував, а тому у відповідності до вимог ст. 94 КАС України задовольняючи позовні вимоги суд не вбачає підстав для покладення на відповідача судових витрати у справі.

Одночасно задовольняючи позов, вважає зайвою вимогу про визнання неправомірними дій при складанні протоколу та самого протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов'язків, а встановлені судом процесуальні порушення при його складанні враховуються при встановленні судом правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Винниківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 16.02.2015 року №1 про накладення на фізичну-особу підприємця ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КпАП України.

Постанова суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 08 квітня 2015 року.

Суддя: Гирич С. В.