Справа № 274/304/15-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Хуторна І.Ю.
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"01" квітня 2015 р. Справа № 274/304/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "06" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області щодо невключення в розрахунок пенсії ОСОБА_3 сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати.

Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області від 31 грудня 2014 року №81 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог Закону України "Про державну службу", з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з 23.07.2014 року та сум індексації заробітної плати, починаючи з 26.12.2014 року, із збереженням розміру пенсії, визначеного ОСОБА_3 відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" в редакції чинній на момент призначення пенсії.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 73 грн. 08 коп. присуджено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши справу в порядку, визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 02 вересня 2011 року у розмірі 82% заробітної плати.

26 грудня 2014 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення і надала довідку про складові заробітної плати.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області №81 від 31 грудня 2014 року ОСОБА_3 у перерахунку пенсії по заробітній платі як державному службовцю щодо включення до розрахунку пенсії матеріальної допомоги та індексації було відмовлено.

З відповіді Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області від 26.01.2015 року вбачається, що пенсія ОСОБА_3 обчислена з заробітної плати без включення до її складових сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов обґрунтованих висновків, що відповідач неправомірно не врахував при призначенні пенсії усі види грошового забезпечення ОСОБА_3 отримані нею перед виходом на пенсію.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно зі ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до виплат (доходу), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, враховуються:

- суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески;

- суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожен повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не менше 90 відсотків заробітної плати.

Статтею 33 вказаного Закону визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Також, державним службовцям надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення, яка відповідно до статей 1 та 2 Закону України " Про оплату праці" входить до системи оплати праці, а тому має бути враховано при призначенні пенсії чи її перерахунку.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, об'єктом індексації є оплата праці (грошове забезпечення), тобто заробітна плата.

Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться за основним місцем роботи в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони в структуру заробітної плати.

Таким чином, доводи Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, не є складовими частинами заробітної плати та не можуть бути враховані при обчисленні розміру його пенсії, є помилковими.

З урахуванням вищезазначеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постанову суду прийнято судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "06" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області вул.Л.Карастоянової,29,м.Бердичів,Житомирська область,13312

- ,