Справа № 810/7056/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/7056/14 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О. Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Романчук О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Пилипенко О.Є.,

при секретарі Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трак Маркет» до Київської митниці Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення суми переплати податку на додану вартість та мита, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трак Маркет» в грудні 2014 року звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Київської митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про визнання протиправною бездіяльності Київської митниці Міндоходів України щодо неповернення коштів у розмірі 42872,56 грн., надмірно сплачених ТОВ «Трак Маркет» до Державного бюджету України в якості фінансової гарантії при розмитненні товару на підставі рішення про коригування митної вартості товару №125110007/2013/910025/2 від 18.05.2013 та стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трак Маркет» податку на додану вартість та мита в розмірі 42872,56 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати, та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Трак Маркет», ідентифікаційний код 36263933, місцезнаходження: 08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.Велика Кільцева, буд. 2, офіс 3, зареєстроване як юридична особа 19.02.2009, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис № 0005973.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання укладеного 01.03.2012 року між продавцем - компанією «Тос. Виннард єдс Сонс Лтд», Великобританія та покупцем - ТОВ «Трак Маркет» контракт № 09-12, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив на умовах Інкотермс 2000 запасні частини для вантажівок та автобусів на загальну суму 500000,00 євро, у кількості, асортименті та за цінами, визначеними у рахунках (інвойсах), що є додатками до контракту, у травні 2013 року позивачем було пред'явлено до митного оформлення на Київській митниці Міндоходів товари торгівельної марки «Winnard», фірма-виробник «Thos Winnard & Sons Ltd», код країни походження GB товари, зокрема, частини до автомобільних напівпричепів, що мають максимальну масу з повним навантаженням 20 тон і більше, гальмівні диски до вантажних автомобілів, гальмові накладки фрикційні до вантажних автомобілів.

З метою проведення митного оформлення товару, позивачем 16.05.2013 року до митного поста "Східний термінал" Київської митниці Міндоходів була подана засобами електронного декларування митна декларація № 125110007/2013/374133 із застосуванням основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну - за ціною договору (контракту) (том1 а.с.134-137).

Київською обласною митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 18.05.2013 року № 125110007/2013/910025/2 (том 1 а.с.98), згідно з яким вартість задекларованого товару митний орган визначив із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну.

Крім того Київською обласною митницею складено картку відмови у прийнятті митної декларації, оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 125110007/2013/00031 (том1 а.с.99-101).

Як вбачається зі змісту рішення митного органу про коригування митної вартості товару від 18.05.2013 року № 125110007/2013/910025/2 коригування митної вартості товарів було здійснено у зв'язку з ненаданням позивачем висновку про якісні та вартісні характеристики товарів.

Позивач на підставі частини сьомої статті 55 Митного кодексу України, здійснив заходи щодо випуску товару у вільний обіг під фінансову гарантію заявленого до митного оформлення за митною декларацією від 16.05.2013 року № 125110007/2013/374133 товару.

Судом встановлено, що випуск товарів здійснювався 20.05.2013 за митною декларацією від 20.05.2013 року № 125110007/2013/374189 (том1 а.с.73-74).

Відповідно до вимог частини восьмої статті 55 Митного кодексу України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Позивачем на виконання приписів та в межах строку, встановленого ч.8 ст.55 Митного кодексу України 07.08.2013 подано до Київської обласної митниці заяву №01/СМВ/310 від 06.08.2013, про що свідчить відбиток штампу про реєстрацію заяви відповідачем (том1 а.с.105), в якій позивач просив переглянути митну вартість, що була відкоригована митним органом згідно рішення про коригування митної вартості від 18.05.2013 року № 125110007/2013/910025/2 з урахуванням вартості, визначеної в експертному висновку, на додаток додав експертний висновок ДП «Держзовнішінформ» №12/371 від 06.08.2013 року.

У відповідь на вказану заяву Київська обласна митниця листом №6.1-45/2/152-1935 від 13.08.2013 повідомила, що уповноваженою особою позивача не подано звернення про надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу, а товари задекларовані за митною вартістю, скоригованою митним органом, та роз'яснила право на оскарження рішення про коригування митної вартості (том 2 а.с.10).

Позивач звернувся до Київській митниці Міндоходів зі скаргою на дії посадових осіб від 12.09.2013 року № 01/СМВ/354 (том 1 а.с.94-97), до якої додав додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів на підставі митної декларації №125110007/2013/374133 від 16.05.2013 року, з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості від 18.05.2013 року № 125110007/2013/910025/2 та повернути фінансову гарантію в розмірі 42872,56 грн.

Відповідно до листа Київської митниці Міндоходів № 6.1-45/2/12-3019 від 26.09.2013 року (том 1 а.с.106-108) надані позивачем додаткові документи були взяті до уваги митницею, проте не стали підставою для підтвердження заявленої митної вартості товару, оскільки містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Не погодившись з прийнятим митницею рішенням про коригування митної вартості товару від 18.05.2013 року № 125110007/2013/910025/2 позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці Міндоходів від 18.05.2013 року №125110007/2013/910025/2 та стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Трак Маркет» суми переплати податку на додану вартість та мита у розмірі 42872,56 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2014 у справі № 810/5749/13-а адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 18.05.2013 №125110007/2013/910025/2. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трак Маркет» суму надмірно сплачених коштів - гарантійних зобов'язань (митних платежів) у розмірі 42872,56 грн. (том 1 а.с.5-11).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2014 апеляційну скаргу Київської митниці Міндоходів задоволено частково. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2014 року в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трак Маркет» суми надмірно сплачених коштів - гарантійних зобов'язань (митних платежів) у розмірі 42 872, 56 грн. скасовано. Постановлено в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трак Маркет» суми надмірно сплачених коштів - гарантійних зобов'язань (митних платежів) у розмірі 42 872, 56 грн. відмовлено. В решті постанову залишено без змін (том 1 а.с.12-14).

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку, що помилкове визначення митної вартості товару призвело до надмірної сплати позивачем ввізного мита та ПДВ до Державного бюджету України і позивач має право на повернення вищезгаданих коштів, проте лише з дотриманням відповідної послідовності дій, які передбачені Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.10.2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської митниці Міндоходів на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року у даній справі (том 2, а.с.10-11, номер в ЄДРСР 41189266).

Судом встановлено, що 03.11.2014 року позивач звернувся із заявою до Київської митниці Міндоходів України №01/СМВ/270, в якій просив повернути кошти в розмірі 42872,56 грн., сплачені ТОВ «Трак Маркет» до Державного бюджету України в якості фінансової гарантії при розмитненні товару на підставі рішення про коригування митної вартості товару № 125110007/2013/910025/2 від 18.05.2013 року або розглянути питання можливості зарахування зазначених коштів в рахунок майбутніх платежів, оскільки ТОВ «Трак Маркет» має намір проводити розмитнення імпортованих в Україну товарів на Київській митниці (том 1 а.с.75-76).

На вказану заяву відповідачем надано відповідь листом №06-1-47/2/12-8822 від 18.11.2014, в якому відповідач зазначив, що підстави для повернення коштів відсутні.

В обґрунтування відмови відповідач послався на судові рішення у справі №801/5749/13-а, зокрема постанову Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2014, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2014 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 30.10.2014, проаналізувавши які зазначив, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2014 відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення коштів в сумі 42872,56 грн., а ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.10.2014 відмовлено у відкритті касаційного провадження. У відповіді відповідач вказує, що у зв'язку з незгодою позивача з рішенням митниці про коригування митної вартості товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов'язання за декларацією від 20.05.2013 №125110000/2013/374189. Частина 8 статті 55 Митного кодексу України дозволяє декларанту протягом 80 днів з дня випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються. Надані позивачем додаткові документи взяті до уваги, але не стали підставою для підтвердження заявленої митної вартості, про що митницею повідомлено підприємство листом від 26.09.2013 №6.1-45/2/12-3019. Відповідач зауважив, що суми грошової застави, що є різницею між сумами платежів, нарахованих за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом, перераховані до Державного бюджету України. У відповіді відповідач послався на Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як переплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверджений наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 №618, відповідно до п.8 розділу ІІІ якого суми митних та інших платежів, перераховані митними органами на рахунки з обліку доходів, відкриті в територіальних органах Державного казначейства, які підлягають поверненню за рішенням суду, повертаються у порядку, визначеному Державною митною службою України та Державним казначейством України. Пославшись на Порядок взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затверджений наказом Міндоходів та Мінфіну від 30.12.2013 №882/1188, відповідач вказав, що дія цього Порядку не поширюється на виконання рішень судів щодо безспірного списання коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів. Пославшись на визначення поняття надміру сплачених та помилково сплачених грошових зобов'язань, визначених Податковим кодексом України у пп. 14.1.115 та 14.1.182, відповідач прийшов до висновку про відсутність підстав для повернення зазначених у заяві коштів, оскільки такі кошти не є надміру або помилково сплаченими грошовими зобов'язаннями, а зазначений Порядок не розповсюджується на випадок сплачених позивачем платежів у сумі 42872,56 грн. (том І а.с.77-78).

Надану відповідачем позивачу відмову у поверненні коштів, викладену в листі від 18.11.2014 року №06-1-47/2/12-8822 позивач розцінив як бездіяльність та звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено колегією суддів, 07.08.2013 року, а саме на 79 день з дня випуску товарів, позивач звернувся до Київської обласної митниці із заявою вих.№01/СМВ/310 від 06.08.2013 року, про що свідчить відбиток штампу про реєстрацію заяви відповідачем, в якій просив переглянути митну вартість, що була відкоригована митним органом згідно рішення про коригування митної вартості від 18.05.2013 року № 125110007/2013/910025/2 з урахуванням вартості, визначеної в експертному висновку, на додаток додав експертний висновок ДП «Держзовнішінформ» №12/371 від 06.08.2013 року.

Згідно відповіді Київської обласної митниці від 13.08.2013 року №6.1-45/2/152-1935 уповноваженою особою позивача не подано звернення про надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу, а товари задекларовані за митною вартістю, скоригованою митним органом, та роз'яснила право на оскарження рішення про коригування митної вартості.

Враховуючи непідтвердження відповідачем заявленої митної вартості товарів позивач звернувся до Київській митниці Міндоходів зі скаргою на дії посадових осіб від 12.09.2013 року № 01/СМВ/354, до якої додав додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів на підставі митної декларації №125110007/2013/374133 від 16.05.2013 року, з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості від 18.05.2013 року № 125110007/2013/910025/2 та повернути фінансову гарантію в розмірі 42872,56 грн.

У відповідь на вказану скаргу отримав лист Київської митниці Міндоходів від 26.09.2013 року № 6.1-45/2/12-3019 про те, що надані позивачем додаткові документи були взяті до уваги митницею, проте не стали підставою для підтвердження заявленої митної вартості товару, оскільки містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Щодо права позивача на повернення коштів, сплачених в якості фінансової гарантії при розмитненні товару, то судом першої інстанції вірно зауважено, що Митний кодекс України не встановлює строку, протягом якого декларанту повертається сума надміру сплачених податків і зборів.

Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверджений наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 № 618 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за № 1097/14364; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок повернення) визначає процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264 МК.

Згідно абзаців першого, другого пункту 1, пунктів 2, 3, 4, 8 розділу ІІІ Порядку повернення для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом ДМСУ, Державного казначейства України від 20 липня 2007 року № 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом ДМСУ.Суми митних та інших платежів, перераховані митними органами на рахунки з обліку доходів, відкриті в територіальних органах Державного казначейства, які підлягають поверненню за рішенням суду, повертаються у порядку, визначеному Державною митною службою України та Державним казначейством України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на момент розгляду відповідачем заяви позивача від 03.11.2014 №01/СМВ/270 про повернення коштів в розмірі 42872,56 грн., чинним був Порядок взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 30.12.2013 № 882/1188.

Так, згідно п.5 Порядку взаємодії повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Слід зазначити, що судом першої інстанції вірно зауважено, що у даному випадку днем виникнення надміру сплаченої суми податків та зборів (обов'язкових платежів) є день, наступний за днем, в якому набрало законної сили судове рішення про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості.

Враховуючи, що рішення про коригування митної вартості від 18.05.2013 № 125110007/2013/910025/2 було визнано протиправним та скасоване в судовому порядку, то саме з дня, наступного за днем набрання законної сили судовим рішенням по справі, у позивача виникає право на повернення коштів, сплачених в якості фінансової гарантії при розмитненні товару.

У відповідності до п.10 Порядку взаємодії на підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.

Пункт 11 Порядку повернення передбачає, що за відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

З матеріалів справи вбачається, що 13.08.2013 року кошти, сплачені позивачем в якості фінансової гарантії на депозитний рахунок митного органу, були списані Київською митницею Міндоходів, а 14.08.2013 року на підставі платіжних доручень №1058 від 14.08.2013 року та №1049 від 14.08.2013 року перераховані до Державного бюджету України (том 1, а.с.138-140).

Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2014 у справі №810/5749/13-а набрала законної сили 14.10.2014 року. Таким чином, з 15.10.2014 позивач мав право звернутися до митниці із відповідною заявою про повернення коштів в порядку, передбаченому Порядком.

Після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2014 у справі №810/5749/13-а, в межах встановленого Порядком повернення строку, позивач звернувся до відповідача із заявою від 03.11.2014 року №01/СМВ/270 про повернення коштів в розмірі 42872,56 грн.

Згідно частини першої статті 309 Митного кодексу України забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у таких формах:

1) надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа);

2) внесення коштів на відповідний рахунок або в касу митного органу (грошова застава).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем з метою випуску товару у вільний обіг прийнято рішення про надання фінансової гарантії у формі грошової застави шляхом сплати різниці між сумою митних платежів, обчислених згідно з митною декларацією №125110007/2013/374133 від 16.05.2013 року та сумою митних платежів, обчислених Київською митницею згідно рішення про коригування митною вартості від 18.05.2013 року №125110007/2013/910025/2.

Згідно платіжних доручень від 13.05.2013 №948, від 13.05.2013 №949, від 13.05.2013 №367, від 15.05.2013 №992, від 15.05.2013 №384, від 15.05.2013 №385, від 20.05.2013 №415, від 20.05.2013 №1054 позивачем на депозитний рахунок Київської обласної митниці перераховувались кошти в якості передоплати за митне оформлення на загальну суму 222 100,00грн.

Випуск товарів у вільний обіг здійснювався за митною декларацією від 20.05.2013 № 125110007/2013/374189 після сплати позивачем фінансової гарантії у формі грошової застави в розмірі 42872,56 грн., що підтверджується графою 48 вказаної декларації «подробиці розрахунків», яка заповнюється у разі застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу Х Митного кодексу України та Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного державного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651.

Сума фінансової гарантії у формі грошової застави в розмірі 42872,56 грн. складається з суми податку на додану вартість у розмірі 29474,89 грн. та мита у розмірі 13397,67 грн.

З матеріалів справи вбачається, що кошти, сплачені позивачем в якості фінансової гарантії при розмитненні товару та випуску його у вільний обіг, зберігались на депозитному рахунку відповідача включно по 13.08.2013 року, а 14.08.2013 на підставі платіжних доручень №1058 від 14.08.2013 року та №1049 від 14.08.2013 перераховані до Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підставою для перерахування коштів внесеної позивачем грошової застави з депозитного рахунку митниці до Державного бюджету стало невиконання на думку митного органу позивачем зобов'язання щодо надання додаткових документів, яких відповідачу не вистачило для прийняття рішення про визнання митної вартості, заявленої декларантом.

Крім того, враховуючи відсутність у Митному кодексі інших норм, які регулюють порядок повернення грошової застави, яка є видом фінансових гарантій з метою забезпечення сплати митних платежів, судом першої інстанції вірно зазначено, що порядок, строки повернення коштів врегульовані лише Порядком повернення та Порядком взаємодії, а тому митний орган протиправно відмовив у наданні висновку про повернення коштів у розмірі 42872,56 грн., оскільки з дня, наступного за днем набрання законної сили судовим рішенням, яким визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості позивач обґрунтовано та правомірно звернувся до відповідача із відповідною заявою про повернення коштів, натомість підстави відмови у наданні висновку є необґрунтованими, оскільки кошти, сплачені позивачем в якості фінансової гарантії при випуску товарів у вільний обіг, отримують статус коштів надмірно сплачених податків та зборів після визнання протиправним та скасування у судовому порядку рішення про коригування митної вартості.

Щодо доводів відповідача про те, що Порядок взаємодії не розповсюджується на випадок сплачених позивачем коштів у розмірі 42872,56 грн. з тих підстав, що дія Порядку взаємодії не розповсюджується на виконання рішень судів щодо безспірного списання коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, оскільки таке рішення суду про безспірне списання коштів на момент розгляду заяви про повернення коштів від 03.11.2014 року і надання відповіді у листі від 18.11.2014 року відсутнє.

Так встановлено, що прохання повернути фінансову гарантію в розмірі 42872,56 грн., викладене у скарзі від 12.09.2013 № 01/СМВ/354, було мотивоване виключно незгодою позивача з прийнятим рішенням про коригування митної вартості, а тому було наслідком саме вимоги про скасування рішення про коригування митної вартості.

В скарзі від 12.09.2013 № 01/СМВ/354 позивач не посилався на Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як переплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверджений наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 №618.

Таким чином вказані твердження митного органу є необгрунтованими.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 09.04.2015 року.

Головуючий суддя: О.М. Романчук

Судді: Я.Б.Глущенко

О.Є.Пилипенко

Головуючий суддя Романчук О.М

Судді: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.