Справа № 522/19784/14-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/19784/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Свячена Ю.Б.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси та просить зобов'язати відповідача провести перерахунок раніше призначеної пенсії у відповідності до довідки про заробіток для обчислення пенсії від 15 лютого 1995 року №74 з часу звернення до Фонду, тобто з грудня місяця 2012 року; визнати неправомірною відмову відповідача включити період роботи в районах Крайньої Півночі в 1, 5 обчисленні, а саме 19 вересня 1986 року по 28 травня 1997 року; зобов'язати відповідача зарахувати період роботи в районах Крайньої Півночі в 1, 5 обчисленні, а саме 19 вересня 1986 року по 28 травня 1997 року; звернути постанову до негайного виконання.

При цьому позивач посилається на те, що він є особою пенсійного віку та перебуває на обліку в УПФУ у Приморському районі м. Одеси з 17 грудня 2012 року та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак, на письмове звернення позивача до УПФУ у Приморському районі м. Одеси йому було повідомлено, що при розрахунку пенсії не було взято до уваги заробітну плату за період роботи на фірмі «СВЮ» з 18 травня 1992 року по 31 січня 1995 року, згідно довідки від 15 лютого 1995 року №74, так як в даній довідці відсутня інформація про проведення відрахувань до Пенсійного фонду, підставу видачі, нарахування до заробітної плати районного коефіцієнту, тощо. Також, у відповіді зазначено, що управлінням було зроблено запит від 24 травня 2013 року №2303/05, а також повторний запит від 24 вересня 2014 року № 5256/05 до відділення Пенсійного фонду РФ по Тюменської області щодо проведення зустрічної перевірки довідки про заробіток та витребування нової довідки про заробітну плату із зазначенням факту проведення відрахувань до Пенсійного фонду, підстави видачі та нарахування до заробітної плати районного коефіцієнту.

Також позивач зазначає, що з 19 вересня 1986 року по 28 травня 1997 року працював на підприємствах, які знаходяться в м. Сургут Тюменської області - місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі. Проте, відповідачем було також відмовлено у включенні до загального стажу роботу за вищевказаний період, оскільки відомості про те, що позивач в цей період працював за трудовим договором, відсутні. ОСОБА_2 вважає таку відмову незаконною, тому звернувся до суду із зазначеним позовом.

ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на те, що відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи в районах Крайньої Півночі з 19 вересня 1986 року по 28 травня 1997 року до страхового стажу не зарахований, оскільки відсутні відомості про те, що саме у вищевказаний період позивач працював та трудовим договором.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_2 включити в стаж роботи період роботи в районах Крайньої Півночі з 19 вересня 1986 року по 28 травня 1997 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 у відповідності до довідки про заробіток для обчислення пенсії від 15 лютого 1995 року №74, та зарахувати в стаж роботи період роботи в районах Крайньої Півночі з 19 вересня 1986 року по 28 травня 1997 року в полуторному розмірі, здійснивши перерахунок пенсії починаючи з 17 грудня 2012 року.

Не погодившись з таким рішенням управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси звернулося з апеляційною скаргою на зазначену постанову, апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, про те про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2 є особою пенсійного віку та перебуває на обліку в УПФУ у Приморському районі м. Одеси з 17 грудня 2012 року та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

10 грудня 2012 року позивач звернувся до УПФУ у Приморському районі м. Одеси із заявою про призначення пенсії, до якої були додані усі необхідні документи, у тому числі і довідку про заробіток від 15 лютого 1995 року №74 на фірмі «СВЮ».

Проте, листом УПФУ у Приморському районі м. Одеси від 26 вересня 2014 року №375/П-11 позивача було повідомлено про те, що при розрахунку пенсії не було взято до уваги заробітну плату за період роботи на фірмі «СВЮ» з 18 травня 1992 року по 31 січня 1995 року, згідно довідки від 15 лютого 1995 року №74, так як в даній довідці відсутня інформація про проведення відрахувань до Пенсійного фонду, підставу видачі, нарахування до заробітної плати районного коефіцієнту, тощо. Також, у відповіді зазначено, що управлінням було зроблено запит від 24 травня 2013 року №2303/05, а також повторний запит від 24 вересня 2014 року № 5256/05 до відділення Пенсійного фонду РФ по Тюменської області щодо проведення зустрічної перевірки довідки про заробіток та витребування нової довідки про заробітну плату із зазначенням факту проведення відрахувань до Пенсійного фонду, підстави видачі та нарахування до заробітної плати районного коефіцієнту.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж - є трудова книжка.

Як було встановлено, позивачем, крім оформленої належним чином трудової книжки, відповідачу також була надана довідка фірми «СВЮ» із зазначенням сум заробітку.

Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та вимог ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до стажу роботи зараховується періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Вимогами ч.ч.2, 3 ст.27 цього Закону передбачено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вимогами ст.65 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка кореспондує з вимогами ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок розрахунку пенсії.

Оскільки страховий стаж позивача до прийняття зазначеного Закону складає більше 34 років, тому розмір пенсії повинен бути розрахований за вимогами ч.ч.2, 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно до вимог ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (доход) для обчислення пенсії, включаючи періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу.

Крім того, встановлено, що з 19 вересня 1986 по 28 травня 1997 року ОСОБА_2 працював на підприємствах, які знаходяться в м. Сургут Тюменської області - місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, про що свідчать відповідні записи в трудовій книжці позивача.

Проте, листом УПФУ у Приморському районі м. Одеси від 04 вересня 2014 року №339/П-11 позивачу було відмовлено у включенні до загального стажу роботу за вищевказаний період, оскільки відомості про те, що позивач в цей період працював за трудовим договором, відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вищевказана відмова відповідача є безпідставною виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 5 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу PCP від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Згідно положень пп. «а» п. 43 Інструкції «Про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», затвердженої постановою Держкомпраці та Президії ВЦСПС № 342/47-7 від 11.03.1960 року, при обчисленні стажу роботи, який дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі трудовий стаж за період з 01 березня 1960 року зараховується у полуторному розмірі особам, вказаним в п.п. 2, 3, 4 Інструкції.

Вищезазначене спростовує доводи апеляційної скарги щодо необхідності трудового договору для зачислення періоду роботи позивача в районах Крайньої Півночі.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що дії УПФУ у Приморському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_2 включити в стаж роботи період роботи в районах Крайньої Півночі з 19 вересня 1986 року по 28 травня 1997 року - є протиправними. Також, суд першої інстанції вірно вважав за необхідне зобов'язати управління ПФУ у Приморському районі м. Одеси провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 у відповідності до довідки про заробіток для обчислення пенсії від 15 лютого 1995 року №74, та зарахувати в стаж роботи період роботи в районах Крайньої Півночі з 19 вересня 1986 року по 28 травня 1997 року.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 17 грудня 2012 року, підлягає зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що позивач звернувся з позовом до суду 21 жовтня 2014 року, а також необхідність застосування до спірних правовідносин положення ч.2 ст.99 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсії, підлягають задоволенню, починаючи з 21 квітня 2014 року.

З огляду на те, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм процесуального права, колегія суддів на підставі вимог п.1 ч.1 ст.201 КАС України, вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.195, ст.197, п.2 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.201, ст.205, ст.207, ч.5 ст.254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - змінити.

Викласти резолютивну частину вищевказаної постанови у наступній редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_2 включити в стаж роботи період роботи в районах Крайньої Півночі з 19 вересня 1986 року по 28 травня 1997 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 у відповідності до довідки про заробіток для обчислення пенсії від 15 лютого 1995 року №74, та зарахувати в стаж роботи період роботи в районах Крайньої Півночі з 19 вересня 1986 року по 28 травня 1997 року в полуторному розмірі, здійснивши перерахунок пенсії починаючи з 21 квітня 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький