Справа № П/811/168/15
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року Справа № П/811/168/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Нагібіної Г.П.

при секретарі - Дигас В.М.

за участю:

представника позивача - Слюсаря О.В.

представників відповідача - Плахотнього Ю.О., Ільченка М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОКВП «Дніпро-Кіровоград" звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом (а.с.13), в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення Кіровоградської ОДПВ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 23.12.2014 р. №, яким зобов'язано сплатити штраф в сумі 243380,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням граничних строків протягом яких можливе визначення грошового зобов'язання, так як нарахування здійснено поза межами 1095 днів, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Заперечуючи проти позову відповідач надав заперечення, в яких зазначив, що позивач порушив строки сплати грошового зобов'язання самостійно визначеного у податкових деклараціях по збору за спеціальне водокористування, а тому, саме з дати оплати такого зобов'язання податковий орган застосував штраф у розмірі 20% за порушення строків сплати грошового зобов'язання.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позов з підстав, зазначених у ньому та просив суд скасувати оскаржуване рішення.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, зазначили, що оскаржуваним рішенням застосований штраф за своєчасне не сплату самостійно визначеного грошового зобов'язання, просили суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОКВП «Дніпро-Кіровоград" (далі позивач) зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 09.12.1992 р., що підтверджується копією довідкою з ЄДРПОУ №804677 (а.с.39-47).

На підставі наказу податкового органу від 09.12.2014 р. №30 була проведена позапланова перевірки за результом якої складений акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ОКВП «Дніпро-Кіровоград» ресурсних платежів до бюджету (далі акт перевірки, а.с.18-18-23)

За наслідками перевірки, податковий орган виніс податкове повідомлення - рішення 23.12.2014 р. №, яким позивача зобов'язано сплатити штраф в сумі 243380,24 грн. (далі оскаржуване рішення, а.с.24).

Правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Перш за все, суд вважає за необхідне зазначити, що сума грошового зобов'язання по оскаржуваному рішенню визначена згідно арифметичному додаванню сум, викладених в додатку 2 до акту перевірки (а.с.21-23).

Оскаржуваним рішенням визначена сума штрафу в розмірі 243380,24 грн., проте, арифметичний обрахунок (додавання усіх сум зазначених в додатку 2) дає підстави суду дійти висновку, що податковий орган допустив арифметичну помилку, а саме, при додаванні усіх сум, сума штрафу становить 236761,25 грн., а тому оскаржуване рішення в частині визначення штрафу в сумі 6546,99 грн. (243308,24 - 235761,25) підлягає скасуванню через арифметичну помилку.

Оскаржуване рішення прийняте на підставі висновків про встановлення порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, визначених п.57.1 ст.57 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 р. №2755-УІ (далі ПК України). В додатку №2 до акту перевірки визначено граничні строки сплати та розмір визначеного штрафу.

Позивач зазначає про порушення строку, визначеного статтею 102 ПК України, протягом якого може бути визначене грошове зобов'язання.

Крім того, позивач в позові зазначає, що частина суми податкового боргу визначена по сумах податкового боргу строк сплати по яких згідно рішення про розстрочення податкового боргу від 26.06.2014 р. перенесений та сплачений позивачем своєчасно, що підтверджується квитанціями по оплату податкового боргу.

Отже, фактично нарахування штрафу відбулось за двох різних підстав, перша - щодо своєчасно не оплачених сум по грошових зобов'язаннях визначених самостійно, і друга - по сумах податкового боргу, який був рішенням податкового органу розстрочений.

Стосовно нарахування штрафу по сумах зобов'язання, яке було своєчасно не сплачено, суд зазначає наступне.

Позивач зазначає, що обрахунок 1095 днів розпочинається з дня, коли позивач повинен був сплати податковий боргу, наводячи приклад обрахунку. Так, подаючи податкову декларації зі збору за спеціальне водокористування 16.07.2009 р., граничним строком сплати по якій є 20.08.2009 р., а тому, визначення штрафу могло бути лише протягом 1095 днів саме з 20.08.2009 р. А відтак, нарахування штрафу 24.12.2014 р. відбулось через 2043 днів, тобто з порушенням ст.102 ПК України.

Суд вважає такі посилання позивача помилковими, з огляду на таке.

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Дана норма регулює строки саме визначення грошового зобов'язання, яке платником податків не було самостійно нараховане.

Відповідно до статті 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Дана стаття встановлює відповідальність за своєчасну не сплату суму податку, обрахунок якої здійснюється від суми погашеної суми податкового боргу, а тому обрахунок 1095 днів для нарахування штрафу за своєчасне не сплачений податковий борг розпочинається з наступного дня після фактичної сплати.

Враховуючи наведений вище приклад позивачем, обрахунок 1095 днів для нарахування штрафу за несвоєчасну сплату по статті 126 ПК України розпочався з 15.04.2013 р. (дата фактичної оплати), оскільки санкція статті починає працювати лише з факту оплати частини боргу.

Більш того, протилежний підхід взагалі унеможливив би притягнути платника податків за своєчасну не сплату податкового зобов'язання.

Так, представник позивача зазначав, що податковий орган на 1095 день мав право винести рішення про нарахування штрафу.

Проте, з даним посилання суд не погоджується, оскільки в останній день трирічного строку (як зазначає позивач) відсутній факт сплати грошового зобов'язання, тобто обрахунок штрафу виглядає так, 0 грн. х 20% = 0.

ПК України не містить такого поняття як «автоматичне списання суми податкового боргу», який рахується за платником податків та не сплачений протягом 1095 днів.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в про скасування податкового повідомлення - рішення в частині зобов'язання сплатити штраф в сумі 204026,31 грн., оскільки відповідачем не порушено 1095 днів при визначенні штрафу.

Стосовно нарахування штрафу по сумах зобов'язання строк сплати по яких розстрочений, суд зазначає наступне.

Згідно рішення Кіровоградської ОДПІ від 26.06.2014 р. №3/2500 про розстрочення податкового боргу, сплата податкового боргу в сумі 283074,62 грн. розстрочена на шість місяців, зі строком сплати по 47179,10 грн. протягом 6 місяців до 20 числа (а.с.25-28).

Позивач надав суду докази погашення суми розстроченого податкового боргу (а.с.29-35) та докази своєчасної оплати поточного платежу (а.с.37-38). В матеріалах справи наявна копія довідки податкового органу про те, що станом на 01.01.2015 р. умови виконання договору «Про розстрочення податкового боргу» від 26.06.2014 р. №3/2500 виконані у повному обсязі (а.с.36).

Представник позивача в судовому засіданні наголошував на тому, що підприємством не було порушено граничні строки сплати розстроченої суми податкового боргу. Дані обставини також підтверджено представником відповідача в судовому засіданні.

Отже, спору з приводу с своєчасності оплати суми розстроченого податкового боргу в суді немає.

Посилання представника відповідача на те, що позивачем було порушено граничний строк сплати зобов'язання, обраховуючи такий строк не з дня розстроченої дати, а з дати самостійно визначеної суми податкового зобов'язання, не приймаються судом з огляду на таке.

Відповідно до пункту 100.1 статті 100 ПК України, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Отже, строк сплати податкового зобов'язання, яке станом на 26.06.2014 р. не було сплачено позивачем, було за рішенням податкового органу перенесене та розстрочене.

Тобто, як би позивач станом на 21.07.2014 р. не сплатив суму грошового зобов'язання в розмірі 47197,10 грн., то лише в цьому випадку відповідач мав би право нарахувати штраф за своєчасну не сплату податкового зобов'язання.

Враховуючи відсутність порушення з боку позивача по сплаті податкового зобов'язання за рішенням про розстрочку сплати податкового зобов'язання, суд дійшов висновку, що відповідач помилково визначив суму штрафу за даним порушенням в сумі 32734,95 грн.

А тому, оскаржуване податкове повідомлення - рішення в частині зобов'язання сплатити штраф в сумі 32734,95 грн. підлягає скасуванню.

Отже, враховуючи даний висновок, а також описаний судом вище висновок про арифметичну помилку відповідача, оскаржуване податкове повідомлення - рішення в частині зобов'язання сплатити штраф в сумі 39281,94 грн. (6546,99 + 32734,95) підлягає скасуванню. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити в позові, так як встановлено правомірність визначення суми штрафу в розмірі 204026,31 грн. (243308,24 - 39281,94).

У відповідності до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 487,30 грн. що підтверджується платіжним дорученням від 15.01.2015 р. №38757 (а.с.2).

Ухвалою суду від 06.04.2015 р. виправлено описку, яка виникла з огляду на арифметичну помилку при визначення суми судового збору, який належить стягнути з позивача. Враховуючи зміст ухвали про виправлення описки, суд вважає за необхідне зазначити суму судового збору, яку необхідно стягнути з позивача у розмірі 3593,23 грн. = 4866,16 х (4866,16-(39281,94 х 4866,16 : 243308,24) - 487,3)).

Керуючись ст. ст. 2,17, 94, 158 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про скасування рішення задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 24 грудня 2014р. №, яким зобов'язано сплатити штраф в сумі 243308,24 грн. в частині зобов'язання сплатити штаф в сумі 39281,94 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" судовий збір в розмірі 3593,23 грн. на користь Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду, апеляційної скарги через Кіровоградській окружний адміністративний суд, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 06.04.2015 р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.П. Нагібіна