Справа № 804/3889/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2015 р. Справа № 804/3889/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
при секретаріЧудновській А.С.
представника позивача: представник відповідача: Кузнєцової Ю.М. не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпро" про стягнення заборгованості,-
Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпро" з позовними вимогами про стягнення заборгованості в сумі 1735,57 грн.
Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідач зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та має заборгованість перед позивачем з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених відповідно до п. "б-з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка складає 1735,57 в тому числі : за ОСОБА_4 в сумі 61 грн.; ОСОБА_5 в сумі 384,74 грн.; ОСОБА_6 в сумі 289,92 грн., ОСОБА_7 в сумі 1053,2 грн.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.
Заслухавши представника позивача дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи №634073 та Довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №253853 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпро" зареєстровано 28.03.2000року Дніпропетровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", а також платником страхових внесків відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області було направлено Лист № 306/02/22 від 22.01.2015р. керівнику ТОВ "Агрофірма Дніпро", в якому повідомлено, що до 25.02.2015р. підприємству необхідно відшкодувати витрати Пенсійного фонду за період з 01.01.2015р. по 25.02.2015р. в сумі 1786,86 грн. з подальшим щомісячним відшкодуванням в сумі 893,43 грн.
Згідно з розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень призначених відповідно до п. "б-з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2015р. №232/02/22 від 16.01.2015р. у відповідача виникла заборгованість за січень 2015р. у розмірі 893,43 грн. в тому числі : за ОСОБА_4 в сумі 30,50 грн.; ОСОБА_5 в сумі 192,37 грн.; ОСОБА_6 в сумі 144,96 грн., ОСОБА_7 в сумі 525,60 грн.
Вказаний розрахунок Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області направлявся на адресу керівника ТОВ "Агрофірма Дніпро" та отриманий підприємством відповідача, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яка наявна в матеріалах справи.
Згідно з розрахунком ТОВ "Агрофірма Дніпро" фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за лютий 2015р., за підписом заступника начальника УПФУ, загальна сума заборгованості ТОВ "Агрофірма Дніпро" за січень-лютий 2015р. складає 1735,57 грн. з врахуванням переплати у сумі 51,29грн.
Однак, вказану заборгованість відповідачем добровільно не сплачено, у зв'язку із несплатою відповідачем боргу, УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області звернулось до суду.
Судом також досліджені Довідки видані підприємством відповідача відносно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про підтвердження пільгового стажу, посади та періодів роботи пенсіонерів на вказаному підприємстві надані для подання у відділ пенсійного забезпечення, та протоколи УПФУ про призначення пільгових пенсій вказаним особам.
Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який визначив принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.
На підставі п.6 ч.2 ст.17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) страхувальник повинен нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.
Відповідно до п. "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам; трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі; жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі; жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування. Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ). У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.
За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено в "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663.
Пунктом 6.4 вказаної Інструкції передбачено, що розмір відшкодування сум здійснюється органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Крім того суд зазначає, що до 01.01.2015 року згідно підпункту 6.1 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не відшкодовували лише ті підприємства, які ліквідовані без правонаступника або є платниками фіксованого сільськогосподарського податку.
У зв'язку з набранням чинності з 1 січня 2015 року Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок. Для платників єдиного податку виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено.
Тому, згідно підпункту 6.7 пункту Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах підприємства повинні вносити щомісяця до 25-го числа. В разі своєчасно не сплачених сум, стягнення заборгованості проводиться в судовому порядку.
Загальна сума заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за січень-лютий 2015р., складає 1735,57 грн., з урахуванням переплати у сумі 51,29 грн., що підтверджується Розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку, копія якого міститься в матеріалах справи.
В силу ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Статтею 224-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Згідно висновку Верховного Суду України щодо правильного застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії, викладеному, зокрема у постанові від 13 лютого 2012 року № 21-11а12, підприємства та організації здійснюють покриття фактичних витрат ПФУ на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII, оскільки з лютого 2000 року Законом України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 400/97-ВР) зазначені витрати визначено як об'єкт оподаткування збором на обов'язкове державне пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону № 1788-XII (абзац четвертий пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР) зі ставкою збору у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування.
На підставі викладеного, з урахуванням відсутністю заперечень, суд вважає, що факт порушення відповідачем вимог пенсійного законодавства доведений, у зв'язку з чим, позов Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпро" про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпро" про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпро" на користь Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області заборгованість у сумі 1735,57 грн. (одна тисяча сімсот тридцять п'ять гривень п'ятдесят сім копійок).
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова