Справа № 569/15451/14-а
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальов І.М.

при секретарі - Жижчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м.Рівне про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до Управління пенсійного фонду України в м.Рівне про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії звернулась ОСОБА_1 у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в м.Рівне №370/10 від 12 вересня 2014 року; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м.Рівне зарахувати до пільгового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, період роботи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 вересня 1988 року по 16 листопада 1988 року на посаді лаборанта відділу заготовки крові Рівненської обласної станції переливання крові та період роботи з 22 листопада 1988 року по 17 липня 2014 року на посадах медсестри в здоровпункті АТ «Рівненський завод високовольтної апаратури» та медичної сестри лікарського пункту медичного обслуговування ТзОВ «РЗВА-Електрик», який згодом було перейменовано від 05 червня 2013 року у ТОВ «Високовольтний СОЮЗ-РЗВА»; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне призначити пенсію за вислугу років ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 09 вересня 2014 року дня письмового звернення до Управління пенсійного фонду України в м.Рівне.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали з підстав, викладених в адміністративному позові та просять суд їх задоволити.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, однак подав до суду письмові заперечення на позов у яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника управління. Свої заперечення мотивує тим, що відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на призначення пенсії за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, незалежно від віку, при наявності спеціального стажу роботи - 25 років виключно за Переліком, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1436 від 26 вересня 2002 року).

При призначенні пенсії за вислугою років застосовуються виключно норми Закону України «Про пенсійне забезпечення та вимоги Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909.

Оскільки, стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, що дає право на призначення пенсії за вислугу років менший ніж передбачений пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то права на призначення такого виду пенсії позивач не має через відсутність необхідного спеціального стажу роботи (25 років), тому з цих підстав просять відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с.Бугрин Гощанського району Рівненської області, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні паспортом серії НОМЕР_1 виданим 03 січня 1997 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області.

09 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Управління пенсійного фонду України в м.Рівне з метою призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівник охорони здоров'я при наявності стажу роботи не менше 25 років.

12 вересня 2014 року позивач отримала відповідь за підписом начальника УПФ в м.Рівне про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з не зарахуванням до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років: періоду роботи з 01.09.1988 року по 16.11.1998 року на посаді лаборанта відділу заготовки крові Рівненської обласної станції переливання крові; періоду роботи з 22.11.1988 року по 17.07.2014 року.

Однак, суд вважає, що дане рішення суперечить чинному законодавству України та порушує гарантовані Конституцією України права позивача.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на призначення пенсії за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, незалежно від віку, при наявності спеціального стажу роботи - 25 років виключно за Переліком, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1436 від 26 вересня 2002 року).

При призначенні пенсії за вислугою років застосовуються виключно норми Закону України «Про пенсійне забезпечення та вимоги Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909.

Вказаним Переліком передбачені посади лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у закладах охорони здоров'я.

З дослідженої в судовому засіданні трудової книжки серії НОМЕР_2 виданої на прізвище ОСОБА_1 (Наумець) вбачається, що вона працювала: 01.09.1988 по 16.11.1988 - прийнята у відділення заготовки крові на посаду лаборанта Рівненської обласної станції переливання крові; 22.11.1988 по 26.01.1995 - прийнята в Рівненській міській поліклініці дільничною медсестрою терапевтичного кабінету цехової дільниці ВАТ «РЗТА».

Згідно наказу №111-К від 26.01.1995 позивачка звільнена з посади по переводу в штат ВАТ «РЗВА»; 27.01.1995 по 17.07.2014 - прийнята по переводу в здравпункт ВАТ «РЗВА» на посаду медсестри.

17.07.2014 року позивачка була звільнена із займаної посади за згодою сторін на підставі наказу №469-к від 17.07.2014 року.

Постановою кабінету міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 затверджений перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, а саме: п.2 передбачається перелік закладів охорони здоров'я: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальні органи Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичні центри.

Даним пунктом зазначено посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років: лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Згідно з номенклатурою спеціальностей середніх медичних працівників визначено, зокрема, такі посади: лаборант санітарно-гігієнічної лабораторії, лаборант клініко-діагностичної лабораторії, лаборант з імунології, лаборант з бактеріології, лаборант з патолого-анатомічних досліджень, лаборант судово-медичної лабораторії.

На підставі наказу №596-К від 21.11.1988 року позивач ОСОБА_1 прийнята в Рівненську міську поліклініку дільничною медсестрою терапевтичного кабінету цехової дільниці ВАТ «РЗВА».

26.01.1995 року ОСОБА_1 була звільнена з займаної посади по причині переводу в іншу установу. Підстава для звільнення заява позивачки наказ №111-к від 26.01.1995 року.

Згідно з переліком закладів охорони здоров'я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28.10.2002 за №385, пункт охорони здоров'я (здоров пункт) відноситься до амбулаторно-поліклінічних закладів, створюється на підприємствах в установах, організаціях і входить до складу поліклініки або амбулаторії.

Відповідно до ст.16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» визначено заклади, які забезпечують безпосередню охорону здоров'я. Цією ж статтею визначено, що заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців.

Необхідною умовою створення закладів охорони здоров'я є їх державна реєстрація та акредитація, порядок якої визначається законодавчими актами України.

Згідно з пунктом 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету міністрів від 15.07.1997 №756 (із змінами) акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання наявності у закладі охорони здоров'я умов для якісного своєчасного, певного рівня медичного обслуговування населення, дотримання ним стандартів у сфері охорони здоров'я, відповідності медичних (фармацевтичних) працівників єдиним кваліфікаційним вимогам. Акредитації підлягають усі заклади охорони здоров'я незалежно від форм власності.

Згідно з пунктом 3 зазначеного Порядку акредитацію закладів, крім фармацевтичних (аптечних) закладів, проводить Головна акредитаційна комісія, а акредитація фармацевтичних (аптечних) закладів - Головна комісія з акредитації фармацевтичних (аптечних) закладів, що утворюються при МОЗ, та акредитаційні комісії, що утворюються при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділах охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

З 22.11.1988 року по 26.01.1995 року та цехова дільниця ВАТ «РЗВА» відносилась до Комунального закладу «Центр первинної медико - санітарної допомоги «Ювілейний».

Згідно наказу №171-к 31.01.1995 ОСОБА_1 прийнята по переводу на посаду медсестри в здравпункт ВАТ «РЗВА».

17.07.2014 року позивачка була звільнена із займаної посади за згодою сторін на підставі наказу №469-к від 17.07.2014 року.

З дослідженого в судовому засіданні листа №9,0-08/27 від 23.02.2015 року, підписаного генеральним директором ТОВ «Високовольтний союз - РЗВА» Ковальчуком Ю.В., який був адресований відповідачу по справі вбачається, що здравпункт у якому працювала ОСОБА_1 входить до структури ВАТ «РЗВА» з 01.01.1995 року по 28.02.2007 року, лікарський пункт медичного обслуговування входив в структуру ТзОВ «РЗВА-Електрик» та ТОВ «Високовольтний союз - РЗВА» з 01.03.2007 року дотепер і заробітна плата виплачувалась за рахунок коштів підприємства.

У частині не зарахування до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи з 22 листопада 1988 року по 17 липня 2014 року на посаді лаборанта відділу заготовки крові Рівненської обласної станції переливання крові, необхідно звернути увагу, що посада лаборанта (медичного) передбачає наявність у особи базової або неповної вищої медичної освіти.

На момент прийняття на роботу 22 листопада 1988 року у позивача був наявний документ про освіту - диплом про закінчення Рівненського медичного училища по спеціальності медична сестра серії ЗТ-І №716916, який був досліджений в судовому засіданні.

Наявність базової медичної освіти була обов'язковою умовою для прийняття на відповідну посаду.

Отже, враховуючи кваліфікуючі ознаки даної посади, професійні вимоги при прийнятті на роботу лаборанта (медичного) та покладені на позивача на той час функціональні обов'язки, взявши до уваги специфіку роботи у закладі, є всі правові підстави для віднесення даної посади до переліку закладів і установ освіти охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років як середнього медичного персоналу закладу переливання крові.

Згідно класифікатора професій та показника професійних назв робіт, штатно-посадових нормативів, посада лаборант (медичний) відноситься до середнього медичного персоналу.

Крім того, відмовляючи у призначенні пенсії позивачу, відповідач покликається, що роботодавцем не була проведена акредитація закладу, як закладу охорони здоров'я у відповідності до вимог Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №765 від 15 липня 1997 року із змінами та доповненнями.

Згідно з пунктом 6 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету міністрів від 15.07.1997 №756 (із змінами) для проходження акредитації заклад подає заяву про проведення акредитації (додаток 1) та документи згідно з переліком обов'язкових документів, що додаються до заяви про проведення акредитації (додаток 2).

Згідно з пунктом 14 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету міністрів від 15.07.1997 №756 (із змінами) у разі прийняття рішення про відмову в акредитації головна акредитаційна комісія або акредитаційна комісія повинна повідомити про це відповідний орган ліцензування протягом 10 робочих днів після затвердження зазначеного рішення.

Отже, обов'язок по проходженню акредитації покладено на керівника підприємства, установи чи організації. Причин неподання закладом документів щодо проходження акредитації позивачу не повідомлені.

Про те, що заклад не акредитований, позивач дізналась лише з отриманої відмови про призначення пенсії за вислугу років. Акредитація закладу не проведена по незалежних від неї обставин.

Тому з врахуванням викладеного суд вважає, що стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, що дає право на призначення пенсії за вислугу років більший ніж передбачений пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому вона має право на призначення такого виду пенсії.

Тому, суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та підлягають до задоволення.

Однак, враховуючи положення чинного пенсійного законодавства, а саме, статей 83,84,87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статей 43,44,45,46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Відповідно до статті 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Тобто, призначення пенсії позивачу має проводитися з 01 вересня 2014 року - дня звернення позивача з заявою до УПФ в м.Рівне.

Керуючись ст.ст.11,17,18,71,160,161,162,183-2,186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м.Рівне про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в м.Рівне №370/10 від 12 вересня 2014 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м.Рівне зарахувати до пільгового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, період роботи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 вересня 1988 року по 16 листопада 1988 року на посаді лаборанта відділу заготовки крові Рівненської обласної станції переливання крові та період роботи з 22 листопада 1988 року по 17 липня 2014 року на посадах медсестри в здоровпункті АТ «Рівненський завод високовольтної апаратури» та медичної сестри лікарського пункту медичного обслуговування ТзОВ «РЗВА-Електрик», який згодом було перейменовано від 05 червня 2013 року у ТОВ «Високовольтний СОЮЗ-РЗВА».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне призначити пенсію за вислугу років ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 вересня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: