Справа № 2а-12934/10/0470
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2015 р. м. Київ К/800/6082/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області до Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону про стягнення витрат на виплату і доставку пільгової пенсії,-

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2010 року управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області звернулось з адміністративним позовом до Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону про стягнення витрат на виплату і доставку пільгової пенсії.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року, у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції зазначено, що відповідач є бюджетною установою та планом бюджетного фінансування не передбачено відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій. Обґрунтовуючи свій висновок, суд першої інстанції, вказав, що виплати за зобов'язанням підрозділів Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості перед колишніми працівниками, в тому числі і по пенсійним видаткам, проводити не передбачено. Посилаючись на вимоги ст. 23 Бюджетного кодексу України щодо здійснення будь-які бюджетних зобов'язань та платежів з бюджету лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Суд дійшов висновку про відсутність вини з боку відповідача.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, вказав, що оскільки відповідач належним чином виконує свої обов'язки перед Пенсійним фондом, виходячи з положень статті 6 КАС України, відсутні підстави для стягнення витрат на виплату і доставку пільгової пенсії.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає висновок суду апеляційної інстанції інстанцій передчасним, виходячи з наступного.

Восьмий воєнізований гірничорятувальний загін зареєстровано в управлінні Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області.

. Згідно із абзацом 4 пункту 1 статті 2 та абзацом З пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених п. 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «»Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за ставкою 100 % від об»акта оподаткування, визначеного абз.4 п.1 ст.2 цього Закону.

Закон України І«Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкція «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 не містять виключень щодо звільнення від сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для підприємств гірничодобувної та вугільної промисловості, що фінансуються з державного бюджету, в тому числі для штабів та загонів Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільної промисловості.

Відповідно до статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі. Та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін та підтверджуючи безпідставність позовних вимог, суд апеляційної інстанції зазначив, що Управлінням Пенсійного фонду України в місті Павлограді і Павлоградському районі 07.02.2012 року стосовно Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону прийнято рішення №34 про розстрочення суми заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату доставку пільгових пенсій на загальну суму 743509, 38 грн.. Витрати на виплату і доставку пільгової пенсії ОСОБА_4 увійшли до цієї відстрочки.

Матеріали справи містять рішення № 34 Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі від 07 лютого 2012 року про розстрочення суми заборгованості з відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на загальну суму 743509,38 грн. на період з лютого 2012 року до 31 грудня 2015 року (а.с.56-57). Згідно даного рішення страхувальник сплачує встановлені суми щокварталу не пізніше 20 числа місяця, що настає після зазначеного періоду рівними частинами, починаючи з квітня 2012 року.

Матеріалами справи також підтверджено, що відповідач, укладаючи розстрочення заборгованості в 2012 році, погодився з сумами боргу та дотримується умов виконання рішення.

Однак, суд апеляційної інстанції, посилаючись на рішення №34 від 07 лютого 2012 року не з'ясував, чи була розстрочена на час розгляду справи в суді першої інстанції заборгованість Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону за період з 01.03.2010 року по 26.09.2010 року, а тому висновок суду апеляційної інстанції що спірна сума увійшла у суму заборгованості, яка розстрочена є передчасним.

Залишено поза увагою суду апеляційної інстанції з'ясування питання чи входить заборгованість відповідача за період з 01 березня 2010 року по 26 вересня 2010 року до загальної суми розстрочки, наданої рішенням № 34.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду апеляційної інстанції у справі ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права та неповному з'ясуванні всіх обставин у справі.

Крім того, залишилось нез'ясованим питання, чи могло рішення №34 від 07 лютого 2012 року, яке ухвалено після рішення суду першої інстанції (11 липня 2011 року) бути обставиною, яка б підтверджувала обґрунтованість та законність вказаного судового рішення.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, колегія суддів вважає причини пропущення строку звернення до суду позивачем поважними, а тому висновок судів попередніх інстанції про відмову в задоволенні клопотання щодо поновлення строку звернення до суду із позовом є помилковим, а зазначені позивачем обставини можуть бути прийняті в якості достатніх підстав для поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до положень ст. 227 КАС України, справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом, в усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)