Справа № 466/2638/14-а
Суддя: Кавацюк В. І.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/2638/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» серпня 2014 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі : головуючого-судді Кавацюка В.І.

при секретарі Шутяк З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ УМВС України у Рівненській області, старшого інспектора взводу ДПС ВДАІ УМВС у Рівненській області Ткачука Віталія Івановича про про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до старшого інспектора взводу ДПС ДАІ у Рівненіській області Ткачука В.І., в якому просить скасувати постанову серії АА2 №237035 від 14 квітня 2014 року про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 14 квітня 2014 року він, ОСОБА_1 на 131 км. Траси Київ-Чоп на стаціонарному посту №1 при в»їзді у місто Рівне отримав від старшого інспектора взводу ДПС ДАІ у Рівненській області капітана Ткачука В.І. постанову про адміністративне правопорушення АА2 №237035 від 14 квітня 2014 року. За версією відповідача, він, позивач, перевищив встановлену знаком швидкість, чим порушив п.12.9 (б) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч1 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що постанова про адміністративне правопорушення була винесена відповідачем неправомірно, оскільки показники швидкості, встановлені приладом «Візир» №0812433, не можуть вважатись доказом скоєння саме ним правопорушення, оскільки він, позивач, пересувався у щільному транспортному потоці, згідно показників спідометра зі швидкістю 40-50 км/год, встановити автентичність та належність зафіксованої швидкості до його автомобіля, і на екрані пристрою не може бути прив»язки, зафіксованої ним швидкості саме до його автомобіля. Режим фото фіксації застосовувався в автоматичному режимі, даний пристрій має таку можливість і використовується в такий спосіб.

Інспектор не надав йому документів на підтвердження своєчасного проходження перевірки та державної метрологічної атестації вимірювального приладу «Візир» № 0812433, а також не був обізнаний з характеристиками можливих похибок у вимірах. Таким чином, заміри було проведено з недотриманням вимог ст. ст. 1, 2, 4, 9, 15, 17-20, 29-31 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 року №113/98-ВР, що виключає їх подальше використання в якості доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач, склавши протокол, його, позивача, лише ознайомив з ним, та відмовився вручити.

Відповідачем по справі винесена постанова, і його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення. Однак, вказана постанова інспектором ДПС на місці вчинення правопорушення винесена не могла бути, оскільки таку повинні винести тільки відповідні працівники ДАІ МВС України, які мають спеціальні звання, відповідно до положень п.3 ч.2 ст.222 КУпАП, і в порядку, визначеному ст. ст. 278-280 КУпАП, чого відповідачем дотримано не було.

З огляду на такі факти, просить позов задовольнити.

У ході судового розгляду, судом залучено в якості співвідповідача ВДАІ УМВС України у Рівненській області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені у поданому до суду позові. Зазначив, що, старшим інспектором взводу ДПС ВДАІ УМВС у Рівненській області Ткачуком В.І. було застосовано докази, отримані з порушенням вимог закону, дана неправильна оцінка цим доказам. Просить визнати неправомірною та скасувати вказану вище постанову.

Відповідачі - інспектор взводу ДПС ВДАІ УМВС у Рівненській області Ткачук В.І. та представник ВДАІ УМВС України у Рівненській області в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про що свідчить відмітка в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, в матеріалах справи містяться заперечення представника ВДАІ УМВС України у Рівненській області Брикси О.О. на позов та заява про розгляд справи у його відсутності.

За таких обставин у відповідності до положень ч.4 ст. 128 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення позивача, свідка ОСОБА_4, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом марки «Опель» державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 №992520 від 14 квітня 2014 року, гр. ОСОБА_1 14 квітня 2014 року о 11.21год на автодорозі Київ-Чоп 434 км. керуючи транспортним засобом марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 перевищив встановлену швидкість руху більш як на 20 км/год в місті облаштування стаціонарного посту Державтоінспекції. Рухався зі швидкістю 75 км/год, при обмеженні 50 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Візир» №0812433.

Згідно копії постанови серія АА2 №237035 від 14 квітня 2014 року вбачається, що гр. ОСОБА_1 14 квітня 2014 року близько 11.21год., керуючи транспортним засобом марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 на а/д Київ-Чоп 434 км., перевищив встановлену швидкість руху більш як на 20 км. в місці облаштування стаціонарного посту Державтоінспекції. Рухався зі швидкістю 75 км/год, при обмеженні 50 км/год. Обеження встановлені дорожнім знаком. Швидкість вимірювалась приладом «Візир» №0812433. За вказане правопорушення старшим інспектором взводу ДПС з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС ВДАІ у Рівненській області Ткачуком В.І. - ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та оштрафовано на 255,00грн.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З пояснень позивача та свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні вбачається, що вони рухались по зазначеній автодорозі в колоні автомашин, швидкість руху їхнього автомобіля була відповідно до знаків. Зазначають, що оскаржувану постанову винесено безпідставно, при відсутності доказів вчинення позивачем правопорушення, тому вона підлягає скасуванню.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта власних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді справи в суді старший взводу ДПС ВДАІ УМВС у Рівненській області Ткачук В.І. та представник ВДАІ УМВС України у Рівненській області не з»явились та не довели, що позивач ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, а саме знак 12.9 (б) ПДР України.

З огляду на те, що позивач заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б спростовували обставини, на які вона покликається, суду не представлено, суд вважає, що протиправність дій позивача не доведена, прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності даних про вчинення ним правопорушення.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний, постанова серії ВО1 №058447 від 14 квітня 2013 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 10, 69, 70, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 33, 247, 256, 268, 278, 279, 287, 288, 289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення Серія АА2 №237035 від 14 квітня 2014 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В. І. Кавацюк