Справа № 810/630/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/630/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року 810/630/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області до відкритого акціонерного товариства "РОСАВА" про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

17 лютого 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області (далі - позивач) з позовом до відкритого акціонерного товариства "РОСАВА" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 292 262 грн 02 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача існує заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах на підставі п.п. «а» та п.п. "б" - "з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII (далі – Закон № 1788-XII) на загальну суму 292 262 грн 02 коп.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити посилаючись на те, що розрахунок фактичних витрат не є належним доказом понесення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки він не є розрахунковим документом, що підтверджує факт сплати органами Пенсійного фонду пільгових пенсій та витрат на їх доставку. Стверджував, що Управлінням Пенсійного фонду не надано доказів понесення ним фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій; довідок, що підтверджують пільговий стаж роботи осіб зазначених в розрахунках, який дає право на призначення та отримання пенсії на пільгових умовах. Зазначив також, що доплати, надбавки та підвищення призначені відповідно до законодавства України, які виплачуються за рахунок інших джерел, ніж кошти Пенсійного фонду України, не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню (а.с. 34-39).

У судове засідання 2 квітня 2015 р. сторони не прибули, подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 234, 239).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд у судовому засіданні, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

19 липня 1999 р. відповідач зареєстрований, як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 49-50).

Судом встановлено, що у відповідача утворилася заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій (списки № 1 та № 2) на загальну суму 292 262 грн 02 коп., з яких за грудень 2014 р. по іногороднім розрахункам у сумі 49 276 грн 64 коп. та за січень 2015 р. по основним розрахункам у сумі 242 985 грн 38 коп.

Згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягає відшкодуванню, у сумі складає 292 262 грн 02 коп. (а.с. 5-17).

Названі розрахунки 24 січня 2015 р. були отримані відповідачем, що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18).

Крім того, названі розрахунки відповідачем в адміністративному порядку оскаржені не було.

У зв'язку з тим, що відповідачем не було сплачено названу заборгованість у добровільному порядку, позивачем було подано даний позов до суду.

При вирішенні справи судом враховано, що згідно з вимогами п. 1 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 р. № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 р. № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) страхувальниками визнаються роботодавці - підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Як убачається з п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, визначено п.п. "б" - "з" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII.

Проте, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди п.п. 1 п. 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV передбачено, що вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Як убачається з п.п. 6.4, п. 6 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з вимогами п.п. 6.8 п. 6.8 названої Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідно до вимог абз. 4 ч.1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених п.п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, які відповідач відповідно до Закону № 1058-ІV зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду, у розумінні цього Закону вважаються внесками на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Як убачається з ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Наявні матеріали справи свідчать, що особи, яким позивачем було виплачено пенсію, працювали у відповідача і їм була призначена пільгова пенсія на підставі п.п. «а» та п.п. "б" - "з" ч. 1 ст. 13 Закону України № 1788-XII (списки № 1 та № 2).

Наявна у відповідача заборгованість підтверджується:

- розрахунком суми позову, згідно з яким відповідач має заборгованість у сумі 295 262 грн 02 коп. (а.с. 4).

- розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на загальну суму 292 262 грн 02 коп., з яких за грудень 2014 р. по іногороднім розрахункам у сумі 49 276 грн 64 коп. та за січень 2015 р. по основним розрахункам у сумі 242 985 грн 38 коп. (а.с. 5-17). Названі розрахунки 24 січня 2015 р. були отримані відповідачем, що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18);

- копією картки особового рахунку відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списками № 1 та № 2(а.с. 52-53);

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду надано не було.

Крім того, позивачем надано до суду докази понесення витрат на виплату і доставку пенсій фактично. Зокрема:

- лист Центру поштового зв’язку №1 Київської обласної дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку “Укрпошта” від 18 березня 2015 р. № 04/03-221 (а.с. 51),

- копії списків про зарахування пенсій на поточні рахунки пенсіонерів за відповідні періоди (а.с.55-186).

Судом також досліджено надані позивачем в електронній формі фотокопії протоколів про призначення пенсій, згідно з якими умовами призначення пільгових пенсій особам, на відшкодування витрат по виплаті і доставці пенсій яким заявлено позов, є робота за Списками №1 та №2, а також розпоряджень про їх перерахунок (а.с.47).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Так, судом не можуть бути взяті до уваги заперечення відповідача, оскільки жодних доказів щодо неправильності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списками №1 та №2, протиправності їх нарахування, а також доказів щодо погашення наявної у відповідача заборгованості ним до суду надано не було.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позові вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача – суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "РОСАВА" на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області суму 292 262 (двісті дев’яносто дві тисячі двісті шістдесят дві) грн 02 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.