Справа № 876/2009/15
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Справа № 876/2009/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 січня 2015 року про розстрочення виконання постанови у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області до Товариства з додатковою відповідальністю «Полімер» про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області (далі - позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Полімер» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування пільгових пенсій у сумі 118269,79 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 83853,28 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2014 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську задоволено частково, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.06.2013 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю «Полімер» 4933,53 грн. скасовано та заявлені позовні вимоги у цій частині залишено без розгляду. Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Полімер» залишено без задоволення. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.12.2014 року касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Полімер» залишено без задоволення. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.06.2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2014 року залишено без змін.

15.08.2014 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 809/1721/13-а. 08.09.2014 року відділом ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП № 44629923.

У січні 2015 року відповідач подав заяву про розстрочку заборгованості на 18 місяців з січня 2015 року по червень 2016 року рівними частками у зв'язку із важким матеріальним станом підприємства.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 січня 2015 року заява була задоволена частково. Розстрочено виконання судового рішення від 21.06.2013 року терміном на десять місяців рівними частинами, починаючи з моменту набрання ухвалою законної сили.

Не погоджуючись з таким рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не встановлено інших обставин, які ускладнюють виконання рішення суду, крім складного фінансового становища. Крім того, відповідач зарекомендував себе як недобросовісний платник і намагається затягнути розгляд справ за позовами органів пенсійного фонду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Як підтверджується банківською довідкою (а.с. 3), звітом про сукупний дохід (а.с. 4) фінансовий стан підприємства є скрутним, а, враховуючи специфіку діяльності заявника (виробництво ялинкових прикрас), арешт коштів чи інші заходи примусового виконання судового рішення можуть призвести до банкрутства підприємства.

Стаття 36 Закону України Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон) також передбачає розстрочку виконання рішення суду.

Підставою для застосування статті 36 Закону України Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV є наявність об'єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень. За судовою практикою до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать хвороба боржника або членів його сім'ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (рішення Конституційного суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013).

Колегія суддів відхиляє заперечення позивача про неповне дослідження судом всіх обставин справи і звертає увагу на те, що для розстрочення виконання рішення суду достатнім є наявність і однієї поважної обставини, що ускладнює виконання судового рішення. Крім того, розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Застосування у даному випадку звернення стягнення на кошти та інше майно заявника порушило б такий баланс і призвело до порушення інтересів боржника.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,207,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 січня 2015 року у справі № 809/1721/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула