Справа № 815/6306/14
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/6306/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса про стягнення витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси (далі - управління ПФУ) звернулось до суду з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса (далі - відділення Фонду) про стягнення витрат, пов'язаних з виплатою пенсію по інвалідності у розмірі 7771,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідно до ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" відділення Фонду повинно відшкодувати управлінню ПФУ суму виплачених пенсій, призначених по інвалідності внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання за період з 01.07.2014 року по 01.10.2014 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено. Суд стягнув з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса на користь управління ПФУ в Малиновському районі в м.Одесі заборгованість з витрат, повязанних з виплатою пенсії за період з 01.07.2014 року по 01.10.2014 року в розмірі 7771,35 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, начальником відділення Фонду подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що що управління ПФУ у період липень-жовтень 2014 року надавало на адресу відділення Фонду списки осіб, яким виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у яких серед пенсіонерів значилися ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, яким виплачена пенсія по інвалідності за період липень-жовтень 2014 року.

Також, управління ПФУ направило відповідні акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період липень-жовтень 2014 року, які були підписані з розбіжностями, про що свідчать копії актів звірок та таблиці розбіжностей, а саме не враховані суми витрат на виплату пенсій 19 пенсіонерам.

Відділенням Фонду не прийнято до заліку та не відшкодовано суму витрат на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у розмірі 7771,35 грн. за період з 01.07.2014 року по 01.10.2014 року.

Згідно таблиць розбіжностей, відділення Фонду не приймає до заліку для відшкодування суми витрат на виплату пенсій громадянам держав - учасників СНД та членам їх сімей, які отримали каліцтво в державах СНД і переїхали на постійне місце проживання в Україну; суми витрат на виплату допомоги на поховання, оскільки смерть потерпілого не пов'язана із страховим випадком державного соціального страхування; суми витрат на виплату пенсій у зв'язку з відсутністю особових справ потерпілих, оскільки трудове каліцтво отримано за межами району (регіону).

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Належним страховиком, який має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги відповідно до статті 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи), загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Також, відповідно до статті 4 Основ залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до Основ.

Згідно з п. 4 частини 1 статті 25 вище згаданого Закону за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг і матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Тому, враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком відповідно до статті 25 Основ є - Фонд, що також передбачено статтею 21 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV), яка визначає перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом.

Також, згідно з ч. 4 статті 26 Основ, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене абзацом другим пункту 5 частини першої статті 24 Закону 1105-XIV, відповідно до якого якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до статті 21 Закону № 1105-XIV у разі настання страхового випадку Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання тощо. Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, перебуває на обліку підприємство, на якому стався страховий випадок, як платник страхових внесків чи ні.

Також, відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода про гарантії) пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 Угоди про гарантії, встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

Витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі й пенсії особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, або пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР), підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Отже, відмова відділення Фонду відобразити в акті щомісячної звірки витрати за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та виплатити є протиправною.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що витрати, пов'язані з виплатою пенсії по інвалідності за період з 01.07.2014 року по 01.10.2014 року підлягають відшкодуванню управлінню ПФУ відділенням Фонду.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправильне встановлення обставин справи, то колегія суддів зазначає наступне, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2014 року по справі № 815/2855/14 задоволено позовні вимоги управління ПФУ до відділення Фонду про стягнення витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності за період з 01.01.2014 р. по 01.04.2014 р. у розмірі 6563,04 грн. виплаченої пенсіонерам: ОСОБА_2, ОСОБА_19, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_20, ОСОБА_9, ОСОБА_21, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14., ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2014 року, а також ухвалою Вищого адміністративного суду від 11 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Також, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року по справі № 815/5259/14 задоволено позовні вимоги управління ПФУ про стягнення з відділення Фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності у розмірі 7167,78 грн. за період з 01.04.2014 року по 01.07.2014 року, яка після перегляду в апеляційному та касаційному порядку залишена без змін (ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року, ухвала Вищого адміністративного суду від 13 лютого 2015 року справа К/800/4918/15).

А відтак, колегія суддів вважає, що встановлені судом обставини у зазначених справах підлягають врахуванню судом першої інстанції у даній справі, на підставі ч. 1 статті 72 КАС України.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом першої інстанції не роглянуто питання про стягнення витрат на виплату допомоги на поховання у сумі 300 грн.

Так, з змісту частини 4 статті 26 Основ, частини другої статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" вбачається: якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика та відшкодувати понесені ним витрати.

Таким чином, системний аналіз норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", який визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві осіб, та Порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого на виконання частини восьмої статті 34 цього Закону, дає підстави вважати, що Фонд зобов'язаний відшкодовувати виплачені іншими страховиками суми допомоги на поховання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто за умови наявності причинного зв'язку їх смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

В той же час, положення пункту 4 Порядку, яким зобов'язано Фонд відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на допомогу на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, котра отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суперечить положенням Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Так, зокрема, стаття 21 цього Закону пов'язує виникнення такого обов'язку у Фонду зі смертю працівника, а не з отриманням померлим, який не працював, зазначеної вище пенсії.

З матеріалів справи також вбачається, що несчасний випадок на виробницті ОСОБА_22 відбувся 09 грудня 2004 року (а.с.69-71), а помер потерпілий 30 серпня 2014 року (а.с.66).

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги управління ПФУ в частині стягнення з відділення Фонду 300 грн. витрат на виплату допомоги на поховання, та 2,37 грн., поштового збору, задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 2 частини 1 статті 201 КАС України, суд апеляційної інстанції змінює постанову або ухвалу суду першої інстанції, якщо вирішено не всі позовні вимоги або питання.

Тому, враховуючи все вищенаведене, колегія суддів вважає необхідним змінити постанову суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції були вирішені не всі позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 203, 207, 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року - змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції:

"Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса на користь Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси заборгованість з витрат, пов'язаних з виплатою пенсії за період з 01.07.2014 року по 01.10.2014 року в розмірі 7468,98 гривень (сім тисяч чотириста шістдесят вісім грн. 98 коп.)."

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.М.Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова