Справа № 806/1072/15
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Житомир справа № 806/1072/15

категорія 8.2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

за участі секретаря Смолінської І.П.,

за участі позивача, представників позивача та відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Житомирською ОДПІ було винесено рішення №8181/9/10 від 10.03.2015 року про застосування адміністративного арешту майна. Підставою для прийняття зазначеного рішення став факт відмови від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки. Однак, позивач вказує, що посадовими особами не було пред'явлено службові посвідчення, а лише наказ та направлення на проведення перевірки, що є порушенням п. 81.1 ст.81 ПК України. Наведені обставини, на думку позивача свідчать про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна, а тому просить визнати таке рішення протиправним та скасувати.

Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали та заперечували щодо його задоволення з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити зважаючи на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у Житомирській області було видано наказ від 04.03.2015 року №140 про проведення фактичної перевірки діяльності ФОП ОСОБА_1 з 05.03.2015 року тривалістю 10 діб за місцем фактичного провадження діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності платника податків за адресою: м. Житомир, вул. Домбровського,25.

З метою реалізації вказаного наказу було видано направлення на перевірку від 04.03.2015 року №131-132.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи копій актів від 05.03.2015 року ФОП ОСОБА_1 не допустила працівників контролюючого органу до проведення перевірки.

Як зазначено самим позивачем у поясненнях, наявних у матеріалах справи підставою для недопуску стало те, що працівники контролюючого органу пред'явили не посвідчення працівників органів ДФС, а довідки.

Згідно з п. 81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З аналізу зазначених норм слідує, що у платника податку є право не допускати до проведення перевірки посадових осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної перевірки з підстав, зазначених в п.п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що згідно Наказу Державної фіскальної служби України від 23.10.2014 року №207 "Про службові посвідчення працівників органів Державної фіскальної служби", з метою створення належних умов для виконання службових обов'язків працівниками органів Державної фіскальної служби (далі - ДФС), встановлення однакового підходу до оформлення та видачі службових посвідчень, були затверджені зразки службових посвідчень працівників органів Державної фіскальної служби.

Також, вказаним Наказом була затверджена Інструкція щодо порядку зберігання, видачі і знищення службових посвідчень працівників органів ДФС.

Згідно Наказу дозволено до отримання посвідчень, посадовим особам фіскальної служби використовувати посвідчення посадових осіб органів доходів і зборів при незмінності назви посади працівника; начальникам головних управлінь, митниць, Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, ДПІ (СДПІ), спеціалізованих департаментів та органів, що утворені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 311, видавати працівникам довідки про їх приналежність до посадових осіб органів ДФС, які використовувати виключно з паспортом громадянина України.

Під час судового розгляду з'ясовано та підтверджено позивачем, що повноваження посадових осіб, які прибули на перевірку, були підтверджені довідками від 13.01.2015 року №№ 11/14/06-30-04, 14/10/06-30-04.

Представники відповідачів, які виходили на зазначену перевірку пояснили, що паспорта громадян України також були надані, оскільки довідки використовуються виключно разом з поспартами.

Виходячи з вищенаведеного, та враховуючи те, що особу перевіряючих представлялось можливим встановити на підставі паспортів, а його повноваження підтверджувались направленням та довідками, суд дійшов висновку, що працівники контролюючого органу діяли відповідно до приписів статті 81 Податкового кодексу України та Наказу від 23.10.2014 року №207 на виконання правомірного та обґрунтованого наказу № 140 від 04.13.2015 року.

Відповідно до п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Зважаючи на наведене суд вважає, що оскільки у ході судового розгляду було підтверджено правомірність дій працівників контролюючого органу при виконанні наказу №140 від 04.03.2015 року, а позивачем їх не було допущено до проведення фактичної перевірки, то у відповідача були всі правові підстави для застосування адміністративного арешту майна у згідно приписів п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України.

У відповідності до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем доведено правомірність свого рішення та дій.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення від 10 березня 2015 року №8181/9/10 відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 07 квітня 2015 р.