Справа № 2а-2983/10/1570
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м. Київ К/9991/70419/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Олендера І.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Південної митниці Державної митної служби України

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2011 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року

у справі № 2-а-2983/10/1570

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жарден»

до Південної митниці Державної митної служби України

про скасування податкових повідомлень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Жарден» (далі - ТОВ «Жарден»; позивач) до Південної митниці Державної митної служби України (далі - Південна митниця Державної митної служби України; відповідач) задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення № 19 від 17 лютого 2010 року та № 20 від 17 лютого 2010 року. Присуджено позивачу судовий збір у розмірі 3,40 грн. з Державного бюджету України.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями у справі, відповідач оскаржив їх в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, Південна митниця Державної митної служби України, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2011 року, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку ТОВ «Жарден» з питань повноти нарахування та сплати до Державного бюджету України податків та зборів при митному оформленні товарів, які класифікуються в товарній позиції 2208 згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), за період з 01 січня 2009 року по 31 липня 2009 року, за результатами якої складено акт № К/0026/9/500000000/35178140 від 21 грудня 2009 року.

На підставі зазначеного акту перевірки митним органом прийнято податкове повідомлення № 19 від 17 лютого 2010 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з акцизного збору в розмірі 325 793,16 грн. (310 279,20 грн. - основний платіж, 15 513,96 грн. - штрафні санкції), та податкове повідомлення № 20 від 17 лютого 2010 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 65 158,66 грн. (62 055,87 грн. - основний платіж, 3 102,79 грн. - штрафні санкції).

Перевіркою встановлено порушення товариством статті 1 Закону України від 07 травня 1996 року № 178/96-ВР «Про ставки акцизного збору на спирт етиловий та алкогольні напої» (в редакції, чинній на момент пропуску товару через митний кордон України), статті 4 Закону України від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на момент пропуску товару через митний кордон України; далі - Закон № 168/97-ВР) внаслідок невірної класифікації товару у вантажних митних деклараціях при імпорті коньяку, країна походження якого не є Франція, згідно з УКТЗЕД за кодом 2208 20 1200, оскільки відповідно до листа Державної митної служби України № 11/4-10.14/6702-ЕП від 13 липня 2009 року правильним кодом товару є 2208 20 2900.

Задовольняючи адміністративний позов у повному обсязі, суди попередніх інстанцій виходили з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 35 статті 1 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент пропуску товару через митний кордон України; далі - МК України) пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур.

Пунктом 19 статті 1 МК України передбачено, що митними процедурами є операції, пов'язані із здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

За змістом статей 5, 6 Закону України від 15 вересня 1995 року № 329/95-ВР «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби» (в редакції, чинній на момент пропуску товару через митний кордон України) ставки акцизного збору на алкогольні напої та тютюнові вироби встановлюються Верховною Радою України і є єдиними на всій території України. Суми акцизного збору, що підлягають сплаті, визначаються платниками самостійно за встановленими ставками.

Згідно з пунктом 10.3 статті 10 Закону № 168/97-ВР платники податку, які імпортують товари (супутні послуги) на митну територію України для їх використання або споживання на митній території України, відповідають за дотримання правил надання інформації для розрахунку бази оподаткування (суми податку, належного до сплати) митним органам.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на момент пропуску товару через митний кордон України) якщо згідно з нормами цього пункту сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 313 МК України передбачено, що класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, є виключною компетенцією митних органів.

Згідно з пунктом 17 розділу 3 «Здійснення митних процедур» Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 квітня 2005 року № 314 (в редакції, чинній на момент пропуску товару через митний кордон України; далі - Порядок), при митному контролі здійснюється, зокрема, перевірка правильності класифікації та кодування товарів (згідно з поданими документами).

При цьому пунктом 25 розділу 3 «Здійснення митних процедур» Порядку передбачено, що посадова особа митного органу ініціює проведення митного огляду, якщо документів, поданих декларантом, недостатньо для прийняття рішення про повноту та/або достовірність відомостей, що перевіряються, або результати перевірки правильності класифікації та кодування товарів, визначення країни походження тощо потребують проведення такого огляду.

Відповідно до статті 69 МК України незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України допущено порушення законодавства України.

Однак, як встановлено судами, доказів на підтвердження подання позивачем неповної, недостовірної, неправдивої інформації митному органу при декларуванні спірного товару відповідачем надано не було, а також не доведено факту того, що виявлена після розмитнення товару на підставі листа Державної митної служби України № 11/4-10.14/6702-ЕП від 13 липня 2009 року методологічна помилка при класифікації імпортованого товару була наслідком саме протиправних дій ТОВ «Жарден».

А відтак, оскільки митний орган, приймаючи вантажні митні декларації, відніс товар до певного коду товарної номенклатури та пропустив його на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому відповідач не мав правових підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень про донарахування позивачу сум податкових зобов'язань з акцизного збору та з податку на додану вартість у зв'язку з виявленням методологічної помилки стосовно класифікації товару.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року такими, що прийняті з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Південної митниці Державної митної служби України відхилити, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Олендер І.Я.