Справа № 818/810/15
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 р. Справа №818/810/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника позивача - Маківського О.В.

представника відповідача - Васильченко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/810/15 за позовом дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Державної податкової інспекції у м. Сумах про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство "Сумський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі по тексту - позивач, ДП "Сумський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України") звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах (далі по тексту - відповідач, ДПІ у м. Сумах) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.02.2015.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що висновки посадових осіб податкового органу щодо безтоварності господарських операцій між позивачем та ПП "Машсервіс-Локомотив" в листопаді 2014р. є необгрунтованими та спростовуються первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.19-20) та зазначив, що товарно-транспортні накладні, надані позивачем на підтвердження транспортування товару від ПП "Машсервіс-Локомотив" містять істотні порушення у їх складанні, що свідчить про відсутність реального здійснення господарських операцій між контрагентами.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що посадовими особами податкового органу була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ПП "Машсервіс-Локомотив" за листопад 2014 року, за результатами якої складено акт від 12.02.2015 за №524/2203/31931024/56 (а.с. 6-14).

Перевірки встановлено порушення позивачем п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14. п.198.1 п. 198.3. п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість за листопад 2014 року на загальну суму 49543,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.02.2015, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість у загальному розмірі 74314,50 грн., у тому числі за основним платежем - 49543,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 24771,50 грн. (а.с. 15).

Підставою для збільшення податкових зобов'язань позивачу став викладений в акті перевірки висновок ДПІ у м. Сумах про безтоварність господарських операцій у перевіряємому періоді між ДП "Сумський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та контрагентом ПП "Машсервіс-Локомотив".

Суд не погоджується з даним висновками відповідача, з огляду на наступне.

Між ПП "Машсервіс-Локомотив" (Постачальник) та ДП "Сумський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" філія "Климентівське ДЕД" (Отримувач) було укладено договір поставки №0310/14 від 03.10.2014 (а.с.28).

На виконання умов договору поставки у листопаді 2014 року ДП «Сумський облавтодор» ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" філія "Климентівське ДЕД" придбало у Постачальника бітум дорожній нафтовий марки БНД 60/90, що підтверджується видатковими накладними №03117 від 03.11.2014, №051116 від 05.11.2014 (а.с.29,32) та податковими накладними №7 від 03.11.2014, №16 від 05.11.2014 (а.с.30,33).

На підтвердження транспортування товару позивачем надано товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів від 03.11.2014, від 05.11.2014 (а.с.31,34).

Оплата за придбаний товар здійснювалась шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджується платіжними дорученнями №3977 від 12.11.2014, №4027 від 25.11.2014, №4042 від 01.12.2014, №4153 від 05.01.2015, №4252 від 02.03.2015 (а.с.59-63).

В подальшому, бітум, придбаний позивачем у ПП "Машсервіс-Локомотив", був використаний ним у власній господарській діяльності, про що свідчать акти використання матеріалів (а.с.35-39), акти приймання виконаних будівельних робіт (а.с.40-42,45,47-48,54-55), відомості ресурсів (а.с.43-44,46,49-51,53,56-57), калькуляції на приготування гарячої дрібнозернистої асфальтобетонної суміші (а.с.52).

При цьому, як випливає з акта перевірки, всі необхідні первинні документи, що підтверджують фактичне виконання правочину з постачання товару були досліджені в ході перевірок.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1. ст. 198 Податкового кодексу визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3. ст. 198 ПКУ визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З огляду на викладені норми Податкового кодексу України можна дійти висновку про існування декількох підстав для формування податкового кредиту з ПДВ, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, використання придбаного товару (послуги) у власній господарській діяльності, а також фактичне виконання господарської операції за наслідками якої виникає право на податковий кредит з ПДВ.

Крім того, окремо варто зауважити, що для віднесення відповідних сум податків, сплачених в ціні товару до податкового кредиту, в розумінні Податкового кодексу України, не передбачається обов'язкова умова про сплату цих сум до бюджету контрагентами. Якщо контрагент не виконав своїх зобов'язань по належному формуванню первинних документів для підтвердження податкового кредиту або зобов'язання з ПДВ, то це не може тягнути відповідальності та негативних наслідків саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування податкового кредиту з ПДВ та має всі документальні підтвердження його розміру.

Даний висновок також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03). Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що "платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності".

Щодо надання на перевірку товарно-транспортних накладних з деякими вадами у їх оформленні слід зазначити, що законодавець не ставить в залежність відсутність транспортних документів на перевезення вантажу (товару) з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість.

Законом України "Про автомобільний транспорт" визначені засади організації та діяльності автомобільного транспорту, у відповідності до статті 48 якого визначений перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Так, частина 2 вказаної норми Закону встановлює, що документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, при здійсненні внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом водіями може використовуватися, як товарно-транспортна накладна, так й інший визначений законодавством документ, використання якого може здійснюватися як поряд з товарно-транспортною накладною, так і без неї.

Видаткова накладна - це первинний бухгалтерський документ, за допомогою якого суб'єкт господарської діяльності може здійснити реалізацію готової продукції та товарів, матеріалів та основних засобів, відвантажити товари на комісію та надати послуги, складення якого передбачено статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Як наслідок, наявність у позивача видаткових накладних на поставлений товар є документальним підтвердженням відвантаження позивачу постачальником придбаного бітуму нафтового дорожнього марки БНД 60/90. Наявність видаткових накладних, в сукупності з іншими дослідженими доказами підтверджує факти поставок товарів позивачу.

Враховуючи наведені норми, а також те, що в судовому засіданні було підтверджено правомірність формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з контрагентом ПП "Машсервіс-Локомотив", суд дійшов висновку про неправомірність висновків посадових осіб податкового органу про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість ДП "Сумський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" за листопад 2014 року в сумі 49543,00 грн.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 23.02.2015 не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, у зв'язку з чим воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір згідно платіжного доручення №2155 від 03.03.2015 в сумі 182,70 грн. (а.с.3).

З огляду на викладене вище, ДП "Сумський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України сума судового збору в розмірі 182,70 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Державної податкової інспекції у м. Сумах про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах № від 23.02.2015.

Стягнути з Державного бюджету України на користь дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" () витрати зі сплати судового збору в сумі 182,70 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 30.03.2015 року.

З оригіналом згідно

Суддя В.М. Соколов