Справа № 803/530/15-а
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/530/15-a

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

08 квітня 2015 року м. Луцьк

Справа № 803/530/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Смокович В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку справу за адміністративним позовом Володимир-Волинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вік Оіл» про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки,

ВСТАНОВИВ:

Володимир-Волинська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі – позивач, Володимир-Волинська ОДПІ, інспекція) звернулася в суд з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Вік Оіл” (далі – відповідач, ТзОВ «Вік Оіл») про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» проведення позапланової виїзної перевірки платника податків можливе за рішенням суду. Згідно наявної у податкового органу інформації, відповідач здійснював фінансово-господарські операції з ТзОВ «Вест Метаопт», ПП «Абсолют Транс» та ПП «Комерцбуд-Д» щодо надання рекламних послуг. На думку Володимир-Волинської ОДПІ, зазначені господарські операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складський приміщень і транспортних засобів. З наведених підстав просить суд надати дозвіл на проведення позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю “Вік Оіл” з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2014 року по даний час тривалістю 10 робочих днів.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, однак у клопотанні від 08 квітня 2015 року просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.56).

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, заперечення на позовну заяву не подав, не повідомив про причини неявки та не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи повісткою, що надіслана за його місцезнаходженням, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка повернулася на адресу суду 31 березня 2015 року з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.50).

Частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні. Частиною першою статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки в судове засідання сторони не прибули (при цьому, представник позивача просить суд розглядати справу за його відсутності, що є його правом), зазначене не перешкоджає судовому розгляду, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити, з наступних підстав.

Як слідує зі змісту позовної заяви, предметом спору є надання податковому органу дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки платника податків.

Відповідно до частини третьої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Зазначена норма кореспондується з приписами частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до якої, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

З аналізу вищезазначених процесуальних норм слідує, що суб’єкт владних повноважень має право звернутися з позовом до відповідача, який не є суб’єктом владних повноважень, виключно у випадках, які прямо передбачені законом.

Право для звернення до суду органів доходів і зборів передбачено статтею 20 Податкового кодексу України.

Однак, жодним нормативно-правовим актом, в тому числі Податковим кодексом України, не передбачено право органу доходів і зборів звертатися до адміністративного суду з позовом про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки.

Посилання представника позивача на пункт 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» є помилковим, оскільки вказаною нормою не передбачено право органу доходів і зборів на звернення до суду з позовом про надання дозволу на проведення позапланової перевірки, а лише перераховано, що рішення Кабінету Міністрів України або суду може бути підставою для проведення перевірки.

За правилами пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки Володимир-Волинська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області не наділена повноваженнями на звернення до суду з позовною вимогою про надання дозволу на проведення позапланової перевірки, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити.

Керуючись частиною шостою статті 128, пунктом 1 частини першої статті 157, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом Володимир-Волинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вік Оіл» про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою до адміністративного суду не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.І. Смокович