Справа № 816/3303/14
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 р.Справа № 816/3303/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2014р. по справі № 816/3303/14

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України, Південної митниці Міністерства доходів і зборів України третя особа Голова Державної митної служби України

про зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

19 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства доходів і зборів України , Державної фіскальної служби України, Південної митниці Міністерства доходів і зборів України, третя особа: Голова Державної митної служби України про про зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів, в якому з урахуванням прийнятої судом заяви від 20 листопада 2014 року про уточнення позовних вимог, просив суд:

визнати протиправною бездіяльність Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України стосовно заступника начальника Південної митниці Міндоходів України ОСОБА_1 щодо:

- не видання наказу про звільнення особи з посади заступника начальника Південної митниці Міндоходів України, яка обіймала її станом на 04.12.2013р. та, яку до 24.12.2008р. обіймав ОСОБА_1 - у зв'язку з виданням наказу від 04.12.2013р. №1100-к "Про скасування наказу Державної митної служби України від 24.12.2008р. №2794-к "Про припинення з державної служби" за період з 24.12.2008р. по 04.12. 2013р.;

- не внесення до трудової книжки ОСОБА_1 (серії НОМЕР_1) запису на підставі наказу від 04.12.2013р. №1100-к про визнання недійсним запису №13 (про скасування наказу Державної митної служби України від 24.12.2008р. №2794-к "Про припинення з державної служби");

- не вжиття заходів та не видання наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Південної митниці Міндоходів України у зв'язку з ви дання наказу від 04.12.2013р. №1100-к про скасування наказу Державної митної служби України від 24.12.2008р. № 2794-к "Про припинення з державної служби" за період з 24.12.2008р. по 04.12.2013р. - за відсутності наказу про його звільненням станом на 04.12.2013р., в тому числі, на підставі заяв від 19.03.2013р., від 23.04.2013р., від 16.09.2013р„ від 28.10.2013р.;

- не проведення з ОСОБА_1 повного грошового розрахунку, в тому числі, за час вимушеного прогулу, порушення строків видачі трудової книжки, проведення грошового розрахунку та не проведення з ним гарантійних компенсаційних грошових виплат за період з 24.12.2008р. по 04.12.2013р. - у зв'язку із скасуванням на підставі наказу від 04.12.2013р. №1100-к, визнаного судом неправомірним, наказу Державної митної служби України від 24.12.2008р. № 2794-к;

- надання ОСОБА_1 неповних відповідей на питання, що порушувалися ним у заявах 19 березня 2013 року, 23 квітня 2013 року, 16 вересня 2013 року, 28 жовтня 2013 року;

Визнати протиправними дії Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України стосовно заступника начальника Південної митниці Міндоходів України ОСОБА_1 щодо видачі йому не належним чином оформленої трудової книжки;

визнати протиправні дію та бездіяльність Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України в період з з 24.12.2008р. по 05.12. 2013р. такими, що є грубим порушенням трудового законодавства стосовно законних прав і охоронюваних законом інтересів заступника начальника Південної митниці Міндоходів України ОСОБА_1;

зобов'язати Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України в залежності від їх компетенції та з метою повного відновлення порушених прав вчинити стосовно заступника начальника Південної митниці Міндоходів України ОСОБА_1 вчинити наступні дії:

- заповнити та видати ОСОБА_1 належним чином заповнену (оформлену) трудову книжку із внесенням до неї записів про недійсність запису №13 від 24.12. 2008 року, про скасування наказу Державної митної служби України від 24.12.2008р. №2794-к;

- нарахувати і провести гарантійні грошові компенсаційні (в тому числі, індексаційні) виплати ОСОБА_1 за весь час дії незаконного наказу голови Державної митної служби України від 24.12.2008р. №2794-к "Про припинення з державної служби" за період з 24.12.2008р. по 04.12.2013р.

- нарахувати і провести гарантійні грошові компенсаційні (в тому числі, індексаційні) виплати ОСОБА_1 за весь час вчинення неправомірних дії та бездіяльності після видання наказу від 04.12.2013р. №1100-к за період з 04.12.2013р. по 05.12.2014р.;

стягнути з Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час (вимушеного прогулу, затримки видачі трудової книжки, порушення строків грошового розрахунку) за період з 25.12.2008р. по 02.12.2014р. включно - 312 983,96 грн. (розрахунок додається), без урахування інших гарантійних та компенсаційних виплат;

стягнути з Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч гривень);

стягнути з Південної митниці Міндоходів України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

11 грудня 2014 року позивачем через канцелярію суду подана заява про виправлення арифметичної помилки, якою він просив змінити заявлену у позовній заяві (уточнюючій) від 18.11.2014 року суму 312 983, 96 грн. на 313554, 26 грн. (а.с. 125 т.2).

Полтавський окружний адміністративний суд ухвалою від 18 грудня 2014 року залишив без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду позовні вимоги в частині:

- не видання наказу про звільнення особи з посади заступника начальника Південної митниці Міндоходів України, яка обіймала її станом на 04.12.2013р. та, яку до 24.12.2008р. обіймав ОСОБА_1 - у зв'язку з виданням наказу від 04.12.2013р. №1100-к "Про скасування наказу Державної митної служби України від 24.12.2008р. №2794-к "Про припинення з державної служби" за період з 24.12.2008р. по 04.12. 2013р.;

- не вжиття заходів та не видання наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Південної митниці Міндоходів України у зв'язку з виданням наказу від 04.12.2013р. №1100-к про скасування наказу Державної митної служби України від 24.12.2008р. № 2794-к "Про припинення з державної служби" за період з 24.12.2008р. по 04.12.2013р. - за відсутності наказу про його звільненням станом на 04.12.2013р., в тому числі, на підставі заяв від 19.03.2013р., від 23.04.2013р., від 16.09.2013р„ від 28.10.2013р.;

- не проведення з ОСОБА_1 повного грошового розрахунку, в тому числі, за час вимушеного прогулу, порушення строків видачі трудової книжки, проведення грошового розрахунку та не проведення з ним гарантійних компенсаційних грошових виплат за період з 24.12.2008р. по 04.12.2013р. - у зв'язку із скасуванням на підставі наказу від 04.12.2013р. №1100-к, визнаного судом неправомірним, наказу Державної митної служби України від 24.12.2008р. № 2794-к;

- надання ОСОБА_1 неповних відповідей на питання, що порушувалися ним у заявах 19 березня 2013 року, 23 квітня 2013 року, 16 вересня 2013 року, 28 жовтня 2013 року;

Зобов'язання Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України в залежності від їх компетенції та з метою повного відновлення порушених прав вчинити стосовно заступника начальника Південної митниці Міндоходів України ОСОБА_1 вчинити наступні дії:

- нарахування і проведення гарантійних грошових компенсаційних (в тому числі, індексаційні) виплат ОСОБА_1 за весь час дії незаконного наказу голови Державної митної служби України від 24.12.2008р. №2794-к "Про припинення з державної служби" за період з 24.12.2008р. по 04.12.2013р.

- нарахувати і провести гарантійні грошові компенсаційні (в тому числі, індексаційні) виплати ОСОБА_1 за весь час вчинення неправомірних дії та бездіяльності після видання наказу від 04.12.2013р. №1100-к за період з 04.12.2013р. по 05.12.2014р.;

- стягнути з Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час (вимушеного прогулу, затримки видачі трудової книжки, порушення строків грошового розрахунку) за період з 25.12.2008р. по 02.12.2014р. включно - 313554,26 грн. (розрахунок додається), без урахування інших гарантійних та компенсаційних виплат".

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповністю з'ясовано обставини справи.

У відповідності до положень ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, наказом Державної митної служби України № 844-к від 21.05.2008 року ОСОБА_1 з 21.05.2008 призначено на посаду заступника начальника служби-начальника відділу Іллічівськ та Білгород-Дністровський служби митної вартості та організації боротьби з порушеннями митного законодавства Південної митниці (а.с. 21 т.2).

Наказом Державної митної служби України №1061-к від 19.06.2008 року переведено ОСОБА_1, заступника начальника служби-начальника відділу Іллічівськ та Білгород-Дністровський служби митної вартості та організації боротьби з порушеннями митного законодавства Південної митниці, з 20.06.2008 на посаду заступника начальника Південної митниці (а.с. 31; т.2).

Наказом Державної митної служби України від 24.12.2008 № 2794-к "Про припинення державної служби" за порушення Присяги державного службовця, що виявилося у негативному впливі на авторитет державного службовця та митної служби України, припинено перебування на державній митній службі в митних органах України ОСОБА_1, звільнивши з посади заступника начальника Південної митниці відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України "Про державну службу" (а.с. 38 т.2).

Приймаючи рішення про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду у справах про звільнення встановленого частиною 1 статті 233 Кодексу законів про працю України, так і місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, встановлений частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ч. 1 та ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України ).

Однак, з матеріалів справи вбачається, що протягом 2013-2014 років ОСОБА_1 звертався до голови Державної митної служби України із заявами про звільнення з посади заступника начальника південної митниці з 16.11.2009 року на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України (Т.1 а.с. 11-13, 17, 20, 23, 26).

Позивач зазначає, що на теперішній час питання щодо його звільнення згідно наведених заяв відповідачами не вирішене. Між тим, йому була повернута трудова книжка, у якій запис про припинення відносин публічної служби відсутній.

Згідно частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку бездіяльність відповідача щодо невирішення питання про звільнення позивача за його заявою є триваючим порушенням його трудових прав, оскільки воно має місце і на теперішній час та триватиме аж до моменту його звільнення у встановленому порядку.

Позивач, в тому числі, позбавлений можливості перебувати на іншій публічній службі, оскільки з наявних записів його трудової книжки вбачається перебування на посаді заступника начальника Південної митниці Міндоходів України, що створює відповідні обмеження щодо сумісництва.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в даному випадку помилково застосував до даних правовідносин положення ст. 100 КАС, оскільки порядок обчислення строків на звернення осіб до суду за захистом прав, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про вже скоєне відносно неї порушення, тобто в разі скоєння триваючого порушення строк має вираховуватися з моменту його закінчення.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що є помилковою ухвала суду про залишення без розгляду позовної вимоги щодо визнання протиправними дії Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України щодо не вжиття заходів та не видання наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Південної митниці Міндоходів України у зв'язку з виданням наказу від 04.12.2013р. №1100-к про скасування наказу Державної митної служби України від 24.12.2008р. № 2794-к "Про припинення з державної служби" за період з 24.12.2008р. по 04.12.2013р. - за відсутності наказу про його звільненням станом на 04.12.2013р., в тому числі, на підставі заяв від 19.03.2013р., від 23.04.2013р., від 16.09.2013р„ від 28.10.2013р.

- зобов'язання Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України в залежності від їх компетенції та з метою повного відновлення порушених прав вчинити стосовно заступника начальника Південної митниці Міндоходів України ОСОБА_1 вчинити дії з нарахування і проведення гарантійних грошових компенсаційних (в тому числі, індексаційні) виплат ОСОБА_1 за весь час дії незаконного наказу голови Державної митної служби України від 24.12.2008р. №2794-к "Про припинення з державної служби" за період з 24.12.2008р. по 04.12.2013р.

- нарахування і проведення гарантійних грошових компенсаційних (в тому числі, індексаційні) виплат ОСОБА_1 за весь час вчинення неправомірних дії та бездіяльності після видання наказу від 04.12.2013р. №1100-к за період з 04.12.2013р. по 05.12.2014р.

Однак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення без розгляду вимог позивача про:

- не видання наказу про звільнення особи з посади заступника начальника Південної митниці Міндоходів України, яка обіймала її станом на 04.12.2013р. та, яку до 24.12.2008р. обіймав ОСОБА_1 - у зв'язку з виданням наказу від 04.12.2013р. №1100-к "Про скасування наказу Державної митної служби України від 24.12.2008р. №2794-к "Про припинення з державної служби" за період з 24.12.2008р. по 04.12. 2013р.;

- визнання протиправною бездіяльності Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України стосовно заступника начальника Південної митниці Міндоходів України ОСОБА_1 щодо не проведення з ОСОБА_1 повного грошового розрахунку, в тому числі, за час вимушеного прогулу, порушення строків видачі трудової книжки, проведення грошового розрахунку та не проведення з ним гарантійних компенсаційних грошових виплат за період з 24.12.2008р. по 04.12.2013р. - у зв'язку із скасуванням на підставі наказу від 04.12.2013р. №1100-к, визнаного судом неправомірним, наказу Державної митної служби України від 24.12.2008р. № 2794-к;

- стягнення з Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час (вимушеного прогулу, затримки видачі трудової книжки, порушення строків грошового розрахунку) за період з 25.12.2008р. по 02.12.2014р. включно - 313554,26 грн. (розрахунок додається), без урахування інших гарантійних та компенсаційних виплат, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Як встановлено судом першої інстанції, зі змісту адміністративного позову вбачається, що зазначені позовні вимоги стосуються покладення на відповідачів обов'язку здійснити позивачу виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та порушення строків грошового розрахунку починаючи з 25 грудня 2008 року, тобто після звільнення ОСОБА_1 із займаної посади за наказом Державної митної служби України від 24.12.2008 року № 2794-к (а.с. 38 т. 2).

Разом з тим, судом першої інстанції зазначено, що позивач дізнався або повинен був дізнатись про те, що митний орган фактично з ним розрахувався та вчинив, на думку позивача, дії пов'язані із затримкою видачі трудової книжки, як на момент прийняття Полтавським окружним адміністративним судом Постанови від 19 березня 2013 року у справі № 2а-1910/10/1670, яка набрала законної сили 18.05.2013 року, так і з отриманого ОСОБА_1 Листа Державної митної служби від 11.03.2013 року № 11.1/2-13/2274 який його, серед іншого повідомлено, що відповідно до наказу Південної митниці від 29.01.2009 р. № 83 "Про проведення розрахунків" було перераховано на особистий рахунок позивача належні при звільненні суми (а.с. 16 т. 1) та листа Південної митниці Державної митної служби України від 04.03.2013 року № 11/01-12/2856, яким митний орган повідомив ОСОБА_1 про необхідність особисто прибути до відділу кадрової роботи Південної митниці для отримання трудової книжки (а.с. 15 т. 1).

Але позивач із зазначеними вище вимогами направив адміністративний позов до суду 18 серпня 2014 року, згідно із датою позначеною на конверті поштового відправлення, тобто з порушенням тримісячного строку звернення до суду встановленого частиною 1 статті 233 Кодексу законів про працю України.

При цьому, поважних причин порушення строку звернення до суду із зазначеними позовними вимогами, позивем не наведено.

У відповідності до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення без розгляду позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність відповідачів стосовно надання ОСОБА_1 неповних відповідей на питання, що порушувалися ним у заявах 19 березня 2013 року, 23 квітня 2013 року, 16 вересня 2013 року, 28 жовтня 2013 року.

Так, стосовно тверджень позивача про неотримання ним відповідей на питання, що порушувалися ним у заявах 16 вересня 2013 року, 28 жовтня 2013 року, то судом першої інстанції зазначено, що позивачем не надано доказів звернення до відповідачів або установ правонаступниками яких вони є із зазначеними заявами. Натомість 16 вересня 2013 року та 28 жовтня 2013 року датовані заяви позивача до суду про видачу постанови Полтавського окружного адміністративного суд від 19.03.2013 року з відміткою про набрання нею законної сили.

При цьому, як правильно зазначено судом першої інстанції, у разі звернення позивача до відповідачів або установ правонаступниками яких вони є із заявами від 16.09.2013 року, 28.10.2013 року про порушення його прав у зв'язку із ненаданням на них відповідей позивач повинен був дізнатись зі спливом терміну розгляду звернень громадян, встановленого статтею 20 Закону України "Про звернення громадян".

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 197, 199, 205, 206, 209,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 р. по справі № 816/3303/14 скасувати в частині залишення без розгляду позовних вимог щодо:

- визнання протиправними дії Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України щодо не вжиття заходів та не видання наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Південної митниці Міндоходів України у зв'язку з виданням наказу від 04.12.2013р. №1100-к про скасування наказу Державної митної служби України від 24.12.2008р. № 2794-к "Про припинення з державної служби" за період з 24.12.2008р. по 04.12.2013р. - за відсутності наказу про його звільненням станом на 04.12.2013р., в тому числі, на підставі заяв від 19.03.2013р., від 23.04.2013р., від 16.09.2013р„ від 28.10.2013р.

- зобов'язання Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України в залежності від їх компетенції та з метою повного відновлення порушених прав вчинити стосовно заступника начальника Південної митниці Міндоходів України ОСОБА_1 вчинити дії з нарахування і проведення гарантійних грошових компенсаційних (в тому числі, індексаційні) виплат ОСОБА_1 за весь час дії незаконного наказу голови Державної митної служби України від 24.12.2008р. №2794-к "Про припинення з державної служби" за період з 24.12.2008р. по 04.12.2013р.

- нарахування і проведення гарантійних грошових компенсаційних (в тому числі, індексаційні) виплат ОСОБА_1 за весь час вчинення неправомірних дії та бездіяльності після видання наказу від 04.12.2013р. №1100-к за період з 04.12.2013р. по 05.12.2014р.

Прийняти в цій частині нову ухвалу, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 р. по справі № 816/3303/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в частині залишення ухвали суду першої інстанції без змін шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили, в іншій частині ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.