Справа № 743/1675/14-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 743/1675/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Сташків В.Б. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А
31 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,
при секретарі Пономаренко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області на постанову Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах із зниженням віку,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до Ріпкінського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до управління пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області про визнання дії щодо відмови в призначенні пенсії неправомірними та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах із зниженням віку на 10 років як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії. Постановою Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2015 року позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
13.03.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до управління пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах із зниженням віку.
Проте, розпорядженням УПФУ в Ріпкинському районі від 23 квітня 2014 р позивачу було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в зв`язку з тим, що позивач належними довідками не підтвердив свого перебування у зоні відчуження з 8 травня 1986 р. по 27 травня 1986 р., оскільки в довідці галузевого Державного архіву не відображені періоди його участі в ліквідації наслідків аварії.
Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем підтверджено його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а відтак набув право на пільги встановлені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, передбачено зменшення віку на 10 років.
Відповідно до ст. 10 цього Закону учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст. 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження права позивача на отримання пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку на 10 років, останнім було надано відповідачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕУС 2 категорії.
Крім того, відповідно до довідки Військового комісаріату Ріпкінського районного військового комісаріату від 11.02.2014 року № 22 ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 р. № 1497-378 і Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 р. № 665-198, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі списком № 1, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173 в період з 8 травня 1986 р. по 28 травня 1986 р., що підтверджується довідками Ріпкинського районного військового комісаріату від 11 лютого 2014 р. № 115, від 25 листопада 1992 р. № 357, від 24.09.1997 р. № 340.
Також те, що позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 08 травня 1986 року по 27 травня 1986 року підтверджується довідкою Ріпкінського районного військового комісаріату № 357 від 25.11.1992 року та довідкою Ріпкінського районного військового комісаріату № 370 від 24.09.1997 року.
При цьому, з показань допитаних в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом першої інстанції встановлено, що 8 травня 1986 р. їх разом з ОСОБА_1 забрали з смт.Ріпки та відвезли в м. Чернігів до військової частини. Після цього їх направили на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС в розбитий табір біля с.Оране. Підтверджують, що в травні 1986 р. ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
З наведеного вище вбачається, що позивач підтвердив належними доказами факт роботи в Чорнобильській зоні, останній має документи для підтвердження права на отримання пенсії на пільгових умовах (зі зниженням пенсійного віку, на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській катастрофі»), а тому підстави для відмови позивачу у призначені пенсії були відсутні.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України з огляду на наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, копію розпорядження начальника УПФУ в Ріпкинському районі, від 23.04.2014 року, яким було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було направлено на адресу позивача простою кореспонденцією (без зворотного повідомлення про вручення) - 8 травня 2014 р., що стверджується копією конверта, який міститься в матеріалах справи.
При цьому, відсутні будь-які дані про конкретний час отримання ОСОБА_1 копії даного розпорядження, що унеможливлює визначення точного дня, коли останній дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За таких обставин в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області залишити без задоволення, а постанову Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2015 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.