Справа № 826/16830/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, треті особи - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Комунальне підприємство «Вишнівськводоканал» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання нечинною постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, треті особи - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Комунальне підприємство «Вишнівськводоканал» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання нечинною постанови.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ОСОБА_3, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 1126 від 01 серпня 2014 року «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП «Вишнівськводоканал» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області» відповідно до Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Указу Президента України № 1073 від 23 листопада 2011 року «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг» та Постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» встановлено КП «Вишнівськводоканал» тарифи: на централізоване водопостачання - 4, 70 грн. за 1 куб. м (без ПДВ); на централізоване водовідведення - 4, 90 грн. за 1 куб. м (без ПДВ); встановлено КП «Вишнівськводоканал» структуру тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення згідно з додатками 1, 2.

Між тим, на думку апелянта зазначена постанова має бути визнана судом нечинною, оскільки не пройшла державну реєстрацію, як нормативно-правовий акт, та не може створювати будь-яких прав чи обов'язків по її виконання для позивача та зачіпає його соціально-економічні, особисті та інші права, свободи та законні інтереси, так як нарахування оплати за отримані послуги здійснюється за тарифами, встановленими вказаною постановою.

Як вбачається зі змісту зазначеної постанови остання прийнята за заявою КП «Вишнівськводоканал» про встановлення тарифів від 01 липня 2014 року щодо централізованого водопостачання та водовідведення, яке здійснює діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі ліцензії серії АВ №582478 від 02 листопада 2011 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» - органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Статтею 5 Закону передбачено, що національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, як засіб регуляторного впливу на суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках застосовує, зокрема, ліцензування господарської діяльності та контроль за дотриманням ліцензійних умов, встановлення тарифів на комунальні послуги для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про природні монополії» - суб'єкт природної монополії - суб'єкт господарювання (юридична особа) будь-якої форми власності, який виробляє (реалізує) товари на ринку, що перебуває у стані природної монополії.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про природні монополії» - централізоване водопостачання та водовідведення віднесено до сфери діяльності суб'єктів природних монополій.

Згідно до п. 1 ст. 6 Закону - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг:

бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення;

здійснює, зокрема, встановлення тарифів на комунальні послуги суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

При встановленні зазначених тарифів застосовано також Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року який визначає механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення (пункти 1, 2 Порядку).

Комісія при встановленні тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення застосовувала також Процедуру встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затверджену постановою Комісії № 253 від 29 листопада 2013 року, зареєстровану в Міністерстві юстиції України № 2160/24692 від 20 грудня 2013 року яка поширюється на всіх суб'єктів господарської діяльності, які отримали у встановленому законодавством порядку ліцензії на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення (пункт 1.2 Процедури).

Відповідно до п. 13 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України № 1073 від 23 листопада 2011 року - рішення, прийняті Комісією, оформлюються постановами і розпорядженнями. Рішення Комісії, прийняті у межах її повноважень, обов'язкові для виконання суб'єктами природних монополій та суб'єктами господарювання на суміжних ринках.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що спірна постанова прийнята на підставі та у межах повноважень, встановлених Законом України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та Положенням про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України № 1073 від 23 листопада 2011 року .

Доводи апелянта з приводу того, що відсутність державної реєстрації спірної постанови є підставою для визнання її нечинною, колегія суддів також до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води,

централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням

внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване

опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Отже, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» на діяльність КП «Вишнівськводоканал» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не поширюється.

Крім того, відповідно до п. 3 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 731 від 28 грудня 1992 року - на державну реєстрацію подаються нормативно-правові акти, прийняті уповноваженими на це суб'єктами нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, що містять норми права, мають неперсоніфікований характер і розраховані на неодноразове застосування, незалежно від строку їх дії (постійні чи обмежені певним часом) та характеру відомостей, що в них містяться.

Пунктом 1 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 34/5 від 12 квітня 2005 року - нормативно-правовий акт - офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування.

Разом з тим, зміст оскаржуваної постанови свідчить, що її дія поширюється на обмежене коло суб'єктів - на КП «Вишнівськводоканал», не встановлює та не змінює чи скасовує норми права, тобто не відповідає ознакам нормативно-правового акта, що виключає необхідність її реєстрації на підставі норм Указу Президента України № 493/92 від 03 жовтня 1992 року «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 731 від 28 грудня 1992 року, та Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 34/5 від 12 квітня 2005 року .

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи, що спірна постанова не містить нових норм права є актом індивідуальної дії, оскільки встановлює права та обов»язки тільки КП «Вишнівськводоканал», а позивач не є суб»єктом на який поширюється дій зазначеної постанови, а, отже, права та законні інтереси позивача жодним чином не порушуються в зв»язку з чим підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 07 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.