Справа № 541/355/15-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 р.Справа № 541/355/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06.03.2015р. по справі № 541/355/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області , Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської ОДА в якому просив : визнати неправомірними дії відповідачів по виплаті йому не в повному розмірі одноразової компенсації при встановленні 2-ї групи інвалідності в розмірі, що передбачений ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», станом на час отримання ним статусу інвалідів 2-ї групи; визнати за ним право на здійснення перерахунку та виплату одноразової компенсації при встановленні 2-ї групи інвалідності станом на час отримання ним статусу інваліда 2-ї групи в розмірах, що передбачені ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ДПСЗН Полтавської ОДА зробити перерахунок, донарахувати і виплатити йому одноразову компенсацію при встановленні 2-ї групи інвалідності виходячи з розміру, встановленого ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» - 45 мінімальних заробітних плат.

Постановою Миргородського міськрайонного суду від 06.03.2015 року у задоволенні вищезазначеного позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду від 06.03.2015 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та неповного з'ясування обставин справи, які мають значення для справи, що призвело до винесення незаконного та не вірного по своїй суті судового рішення.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 2 групи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 виплачено суму компенсації при встановленні групи інвалідності відповідно до норм чинного законодавства України, а саме згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи в грудні 2014 року позивач звернувся з письмовою заявою до Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області, у якій просив виплатити йому одноразову компенсацію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. який став інвалідом 2-ї групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірах передбачених законом.

За результатом вище зазначеної заяви позивач отримав відповідь із зазначенням, що Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області не є розпорядником бюджетних коштів, а лише виконує делеговані державою повноваження в сфері соціального захисту населення. Виплати наразі проводить Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської ОДА, куда і направлена справа позивача. Після повернення із центру справи ОСОБА_1 буде нараховано та виплачено компенсацію за встановлену групу інвалідності.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки виданої начальником управління праці та соціального захисту населення від 09.01.2015 року № 01-12/677 позивачу, як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи виплачено одноразову компенсацію за встановлення групи інвалідності особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 284,40 грн.

Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У Рішенні № 3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

За змістом статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплати, передбачені статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Згідно ст. 62 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Метою і особливістю закону про Державний бюджет України є забезпечення належних умов для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові зобов'язання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі й надання пільг, компенсацій і гарантій (пункт 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N б-рп/2007 у справі про соціальні гарантії громадян).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, що кореспондується з положеннями ст.95 Конституції України.

Так, з 01.01.2014 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким і визначено, зокрема, доходи і видатки Державного бюджету України у 2014 році.

Пунктом 6 статті 36 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року № 1622-VII (редакція закону яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено: «Установити, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23. 30. 31. 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Частиною 2 ст. 95 Конституції України визначено, що виключно Законом України "Про Державний Бюджет України" визначаються будь - які видатки держави на загально - суспільні потреби, розмір і цільове призначення цих видатків. Цей Закон затверджує повноваження органів влади здійснювати виконання Державного Бюджету протягом бюджетного періоду.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06.03.2015р. по справі № 541/355/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Русанова В.Б. Курило Л.В.