Справа № 810/6444/14
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6444/14 Головуючий у 1-й інстанції: Головенко О.Д. Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Гуменюк Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою відповідача Київської митниці Міндоходів України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Деліція» до Київської митниці Міндоходів України, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови у прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство «Деліція» звернулися в суд з позовом до Київської митниці Міндоходів України, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання протиправними, скасування рішення про коригування митної вартості товару №125000003/2014/000700/2 від 06.11.2014 року, картки відмови в прийнятті митної вартості декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 125130013/2014/00094 від 06.11.2014 року та стягнення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість у розмірі 11 018,97 грн..

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товару № 125000003/2014/000700/2 від 06.11.2014 року; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної вартості декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 125130013/2014/00094 від 06.11.2014 року; стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Деліція» надмірно сплачену суму податку на додану вартість у розмірі 11 018,97 грн..

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.02.2010 року між позивачем, як покупцем, та «ATLANTA POLAND S.A.», м. Гданськ, Польща, як продавцем, укладено договір № 2/ЕХР/2010 про поставку арахісу смаженого, подрібненого із додатками до нього.

На виконання умов зазначеного договору відповідно до інвойсу ZK від 30.10.2014 року продавець поставив на територію України вказаний товар на загальну вартість 41574,00 дол. США.

З метою митного оформлення придбаного товару позивач подав відповідачу: вантажно-митну декларацію, договір поставки, додаток до договору № 27/2, сертифікат про походження товару № PL/MF/AK 0652685 від 30.10.2014 року, інвойс, транспортні (перевізні) документи, експортну декларацію № 14 PL 32202015B2EE94, калькуляцію від 30.10.2014 року вартості товару цього продавця, інвойс від 09.10.2014 року компанії Peanut Traders LLC, Аргентина на поставку арахісу для компанії «ATLANTA POLAND S.A.». Митну вартість визначено позивачем за першим методом, тобто за ціною договору.

В подальшому відповідач повідомив позивача про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

У зв'язку з чим, позивачем додатково надано експертний висновок Київської ТПП від 04.11.2014 року № Ц-715, яким підтверджено правомірність застосування договірної ціни 2,05 доларів США за кілограм та її відповідність ринковим цінам.

Проте, відповідач відмовив позивачу в митному оформленні та пропуску товарів, видав картку відмови № 125130013/2014/00094 від 06.11.2014 року, а також прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № 125000003/2014/000700/2 від 06.11.2014 року, в якому вартість товару визначив за ціною договору щодо ідентичних товарів, а саме за ціною 2,28 доларів США за кілограм.

Частиною 1 ст. 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 55 Митного кодексу України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Відповідно до ч. 9 ст. 55 Митного кодексу України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості (у випадку, коли такі витрати не включені до складу митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі - продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина 3 ст. 53 Митного кодексу України визначає виключний перелік підстав, за яких митним органом можуть бути затребувані додаткові документи. До таких випадків належать: 1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки; 2) якщо такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 3) якщо такі документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Підставою для коригування митної вартості імпортованого товару стала декларацію від 28.10.2014 року № 110100000/2014/229763, якою, на думку митного органу, визначено іншу, ніж задекларовано позивачем, вартість товару.

У вказаній декларації декларувався інший, ніж імпортований позивачем, товар.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем належним чином підтверджено заявлену митну вартість товару, а тому оскаржене рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню. Оскільки неправильна оцінка митної вартості товарів призвела до зайвої сплати позивачем мита та податку на додану вартість у сумі 11018,97 грн., відповідна сума підлягає стягненню з Державного бюджету України на рахунок позивача.

Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права, правову позицію з приводу яких аргументовано виклав в мотивувальній частині оскаржуваного відповідачем рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Київської митниці Міндоходів України - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено 09.04.2015 року.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Сорочко Є.О.

.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Сорочко Є.О.