Справа № 820/14842/14
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 р.Справа № 820/14842/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Зеленського В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємеця ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2015р. по справі № 820/14842/14 за позовом Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Фізичної особи - підприємеця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

Державна податкова інспекція у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 47397,53 грн., що виник внаслідок несплати узгоджених податкових зобов'язань та на підставі податкової вимоги № 1305-25 від 29.04.2014 р., який непогашений до теперішнього часу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 р. адміністративний позов Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу було задоволено та стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України податковий борг у розмірі 47397,53 грн. на р/р 0003, одержувач УДКСУ у Дзержинському районі міста Харкова, код одержувача 37999654, МФО 851011.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою направленою на адресу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, який не є вручений адресату з незалежних від суду причин, в зв'язку з чим відповідно до ст. 35 КАС України вважається, що вказана повістка є врученою.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, як платник податків з 11.01.2008 р. за № 33178 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1).

У ФОП ОСОБА_1 мається податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб на загальну суму 47397,53 грн., який виник в результаті несплати самостійно задекларованих сум, а також пені, що нарахована за несвоєчасну сплату, а саме:

- податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця № від 16.07.2013 р., термін сплати 19.08.2013 р. на суму 8745,63 грн. (з урахуванням сплачених сум - 2050,67 грн.);

- податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця № від 17.10.2013 р., термін сплати 19.11.2013 р. на суму 30904,97 грн.;

- податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця № від 10.02.2014 р., термін сплати 19.02.2014 р. на суму 13458,07 грн.;

- пеня - 983,82 грн.

Податковою інспекцією було складено податкову вимогу №1305-25 від 29.04.2014 р., яка була направлена на адресу відповідача.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що у ФОП ОСОБА_1 мається податковий борг у розмірі 47397,53 грн., який підлягає перерахуванню до бюджету, що відповідачем до теперішнього часу не вчинено.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

У відповідності до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню податкове зобов'язання самостійно визначене платником податків.

Сума грошового зобов'язання визначена у вказаній вище податковій декларації, вважається узгодженою та підлягає сплаті у встановлений строк.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (пункт 59.3. цієї ж статті).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (пункт 59.4. цієї ж статті).

Судом першої інстанції встановлено, що адресу відповідача, згідно ст.59 Податкового кодексу України, після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання, була виставлена податкова вимога форми "Ф"№ 1305-25 від 29.04.2014 р. на суму 40948,57 грн., яка 29.04.2014 р. була отримана відповідачем.

Відповідно до пункту 59.5. статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.(пункт 59.5. цієї ж статті).

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Колегія судів зазначає, що докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу у матеріалах справи відсутні. Натомість, згідно із даними облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб складає 47397,53 грн.

На підставі вищезазначеного колегія судів зазначає, що суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 47397,53 грн.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємеця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2015р. по справі № 820/14842/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Бегунц А.О. Зеленський В.В.