Справа № 804/4489/15
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2015 р. Справа № 804/4489/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Неклеса О.М.,
при секретарі судового засідання Колесник І.О.,
представника відповідача Манойло О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську подання Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства з переробки брухту та відходів із вмістом дорогоцінних металів «Дніпро-ВДМ» про стягнення коштів за податковим боргом, -
В обґрунтування подання зазначено, що відповідачем не сплачено зобов'язань, визначених платником податків самостійно та визначених контролюючим органом, у зв'язку з чим виник податковий борг з податку на додану вартість, з податку на прибуток, по земельному податку та з екологічного податку в загальній сумі 287453, 68 грн. Відповідачем своєчасно не сплачено податкові зобов'язання в добровільному порядку в повному обсязі, що зумовило звернення контролюючого органу до суду з даним поданням. Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги позивач підтримав.
Від представника відповідача 30.03.2015 р. надійшло клопотання про перенесення розгляду справи до отримання підприємством затвердженого переліку майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу. В судовому засіданні представник відповідача визнала суму боргу, просила суд розстрочити виконання рішення суду та зазначила, що на підприємстві склалася ситуація, при якій виконання рішення в повному обсязі не є можливим у зв'язку зі скрутним фінансовим станом підприємства, відсутністю достатнього об'єму грошових коштів. Поряд з цим, в судових дебатах представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову.
Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши чинне законодавство, заслухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.
Відповідно до п.п. 16.1.3, п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно до п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
У відповідності до п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку
Положеннями п. 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість, самостійно визначена платником податків у податковій декларації за листопад 2014 р. відповідачем в добровільному порядку своєчасно та в повному обсязі сплачена не була. Станом на день розгляду подання сума не сплаченого грошового зобов'язання з податку на додану вартість складає 263908, 65 грн. (з урахуванням наявної на рахунку відповідача переплати, часткової самостійної сплати та нарахованої контролюючим органом пені в сумі 105, 86 грн.), що підтверджується довідкою про заборгованість та копією картки особового рахунку ДП «Дніпро-ВДМ».
Самостійно визначена сума грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 2754, 00 грн. відповідачем сплачена не була.
Самостійно визначена сума грошового зобов'язання з екологічного податку відповідачем в добровільному порядку своєчасно та в повному обсязі сплачена не була. Станом на день розгляду подання сума не сплаченого грошового зобов'язання з екологічного податку складає 473, 73 грн. (з урахуванням наявної на розрахунковому рахунку підприємства переплати у розмірі 02, 34 грн.)
Згідно п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
У відповідності до ст. 269 ПК України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і землекористувачі.
Згідно п. 285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Положеннями п. 286.2 ст. 286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Пунктом 287.3 статті 287 ПК України встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
У відповідності до п. 14.1 п.п. 14.1.156 ст. 14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Таким чином, узгоджена сума податкового зобов'язання відповідача з податку на додану вартість, з податку на прибуток, по земельному податку та з екологічного податку в загальній сумі 287453, 68 грн. не сплачена відповідачем у строк, передбачений ПК України, є податковим боргом.
Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Керуючись положеннями ст. 59 ПК України, позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 3373-25 від 14.01.2015 р. про обов'язок відповідача сплатити податковий борг у розмірі 294263, 73 грн. Зазначена вимога була направлена відповідачу засобами поштового зв'язку, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.
Відповідно п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
У відповідності до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Заявник звернувся до суду з вимогою про стягнення суми податкового боргу з відповідача в порядку ст. 183-3 КАС України, якою встановлено, що подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Судом встановлено, що обставини, які зумовили звернення заявника до суду, виникли зі спливом 60 днів, наступних за днем надіслання платникові податків податкової вимоги.
Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
Аналогічна правова норма закріплена в ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження».
Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Представником відповідача не надано жодних документів на обґрунтування клопотання про розстрочення податкового боргу, не надано доказів того, що податковий борг буде погашено підприємством у визначений відповідачем строк.
У відповідност до ч. 2 ст. 263 КАС України, суд у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.
Враховуючи викладене, суд вважає усне клопотання представника відповідача про розстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163, 183-3 КАС України, суд, -
Подання Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства з переробки брухту та відходів із вмістом дорогоцінних металів «Дніпро-ВДМ» про стягнення коштів за податковим боргом задовольнити повністю.
Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих Державне підприємство з переробки брухту та відходів із вмістом дорогоцінних металів «Дніпро-ВДМ», на користь державного бюджету податковий борг в розмірі 287453 (двісті вісімдесят сім тисяч чотириста п'ятдесят три) грн. 68 коп., в тому числі:
- з податку на додану вартість в сумі 263908 (двісті шістдесят три тисячі дев'ятсот вісім) грн. 65 коп.;
- з податку на прибуток в сумі 2754 (дві тисячі сімсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.;
- з надходження від викидів забруднюючих речовин в розмірі 473 (чотириста сімдесят три) грн. 73 коп.
Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Постанова в повному обсязі виготовлена 08.04.2015 р.

Суддя О.М. Неклеса