Справа № 126/3084/13-а
Суддя: Хмель Р. В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
іменем України
Справа № 126/3084/13-а

Провадження № 2-а/126/6/2015

"17" березня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Саковського Д.І.

розглянувши в судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 працюючи водієм в Бершадському АТП-10567 у відповідності із розпорядженням Вінницького державного виробничого об`єднання автомобільного транспорту та наказу директора Бершадського АТП-10567 № 8 від 8 лютого 1988 року з групою водіїв був направлений на роботу в Іванківське ДСУ-39 яке знаходиться в 30-кілометровій зоні відчуження для здійснення перевезень вантажів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС терміном з 15 лютого до 15 березня 1988 року.

Прибувши у відрядження з 15 лютого 1988 року він виконував роботу по перевезенню дорожніх будівельних матеріалів із кар`єру "Бехи" на будівництво дороги Славутич-Чорнобиль, ділянка якої знаходиться між населеними пунктами м.Чорнобиль- с.Лелев Чорнобильського району Київської області в тридцяти кілометровій зоні відчуження. Також перебуваючи у даному відрядженні, йому доводилось на протязі двох днів здійснювати ремонт ходової частини та агрегатів трансмісії автомобіля на якому здійснював перевезення вантажів. Здійснення перевезень вантажів здійснювалось у період із 15 лютого до 15 березня 1988 року включно. Під час виконання роботи в зоні відчуження у вказаний період йому було видано пропуск, в якому було вказано місце проживання, адже вони проживали в приміщені дитячого садочка "Пролісок", який знаходився в центрі с. Іванків Чорнобильського району. В подальшому 11 лютого 1990 року йому було видано посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 , категорія 3.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 одночасно з ним перебували у відрядженні. У відповідності із абз.З ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії надаються із зниженням пенсійного віку на 5 років, для осіб які працювали в зоні відчуження не менше 30 календарних днів. Після досягнення відповідного віку, а саме 3 листопада 2012 року, він звернувся до Бершадського управління Пенсійного фонду України із питанням про оформлення відповідних документів для отримання пенсії на пільгових умовах. Однак у відповідності із протоколом № 24 від 13 листопада 2012 року йому було відмовлено в призначенні пенсії та згідно підрахунків встановлено період перебування в зоні відчуження на протязі 28 днів. Незважаючи на його пояснення про те, що 15 лютого 1988 року вони вже цілою бригадою виконували роботу по перевезенню вантажів в зоні відчуження, так як у відповідності із отриманим завданням прибули на місце відрядження заздалегідь до початку робочого дня, та виконували роботи до 15 березня включно і змогли отримати документи про закінчення відрядження тільки після закінчення робочого дня, членами комісії по вирішенню питань, пов`язаних з призначенням пенсій в Бершадському районному управлінні Пенсійного фонду України також не було взято до уваги таку обставину, що 1988 рік був високосним, і лютий місяць 1988 року нараховував 29 днів.

Враховуючи вищенаведене, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити строк звернення до адміністративного суду, визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі, оформленим протоколом № 24 від 13.11.2012 року в питанні призначенні йому пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 15 лютого по 15 березня 1988 року та зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області здійснити нарахування та виплату пенсії як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності із абз.З ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив задовольнити, оскільки дані обставини знайшли своє підтвердження у показах свідків.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду у Бершадському районі Саковський Д.І. в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що з наданих позивачем документів не вбачається можливість перебування його протягом 30 днів в Чорнобильській зоні. При цьому іншими документами окрім розрахункової відомості неможливо підтвердити обставини про які просить позивач.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 дали аналогічні покази, та вказали, що вони разом з ОСОБА_1 працювали в тридцяти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, куди були командировані в 1988 році з 15.02. по 15.03.1988 року в кількості 30 днів на роботу по ліквідації наслідків аварії. У 55 років вийшли на пільгову пенсію. Під час роботи в Чорнобильській зоні ОСОБА_1 двічі ремонтував свою машину, оскільки спочатку по приїзді в його машині поламався фаркоп, а потім вкрали фари та щітки двірників.

Свідок ОСОБА_2 суду показав, що в період з 15.02.1988 року по 15.03.1988 року він в складі групи, членом якої був ОСОБА_1 , перебував у відрядженні в зоні відчуження Чорнобильської АЕС та виконував роботи по ліквідації аварії. Як наслідок перебування протягом тридцяти днів у даній зоні, він отримав статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, що було підтверджено рішенням суду за його заявою та дало змогу з 2009 року отримувати пільгову пенсію. ОСОБА_1 за вказаний час перебування у відрядженні окрім перебування на лінії також виконував роботи, пов`язані з поломкою його автомобіля, що входило до робочого часу.

ОСОБА_5 будучи допитаним в якості свідка суду показав, що як і інші свідки він був включений до складу групи, яка в період з 15.02.1988 року по 15.03.1988 року була направлена у відрядження до зони відчуження Чорнобильської АЕС, де вони перебували протягом 30 календарних днів, за що згодом отримали статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та відповідні посвідчення. В складі групи він був наймолодшим за віком, а тому на відміну від решти на даний час е досяг віку, я кий би передбачав можливість отримання пільгової пенсії, однак інші учасники їх групи на сьогоднішній день отримують пільгову пенсії відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Окрім того, він підтвердив, що ОСОБА_1 перебуваючи у відрядженні в силу обставин змушений був деякий час виконувати роботи по ремонту автомобіля по місцю відрядження.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.8) є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії. Згідно з довідкою №5 від 1.10.1992 року Бершадського автотранспортного підприємства (копія а.с. 5) ОСОБА_1 відповідно до наказу директора Бершадського АТП-1067 № 8 від лютого 1988 року був направлений на роботу в 30-кілометрову зону Чорнобильської АЕС, де працював з 15 лютого по 15 березня 1988 року та отримав оплату у подвійному розмірі на підставі 23 шляхових листів. Аналогічні відомості про перебування позивача у період з 15.02.1988 року по 15.03.1988 року у відрядженні в 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, містить довідка № 117 від 26.04.2013 року видана Бершадсько - Теплицьким об`єднаним військовим комісаріатом (а.с.7).

У відповідності до копії наказу директора Бершадського АТП-10567 № 8 від 15.02.1988 року (а.с. 6), згідно з розпорядженням Вінницького державного виробничого об`єднання автотранспорту позивач, серед інших водіїв, командирований разом з автомобілем ЗШ-130 держномер 61-90 строком з 15 лютого по 15 березня 1988 року, відділ експлуатації зобов`язано видати їм командировочні посвідчення строком на один місяць, старшим групи призначений ОСОБА_6 .

Відповідно до розрахункових відомостей Бершадського АТП 10567 (а.с.11-12), вбачається, що ОСОБА_1 за листопад в подвійному розмірі за шляховими листами було оплачено 13 днів, а за березень - 15 днів. Із даних відомостей вбачається також те, що за період з 15.02.1998 року по 15.03.1998 року, окрім безпосередніх поїздок вказаних у шляхових листах, позивач був залучений до ремонтних робіт, що відображено у 5 вертикальній графі із назвою "ремонт" та зазначено час простою в графі 6 "вимушений простій". Аналізуючи дані, відображені у даних відомостях можна зробити висновок, що окрім виконання своїх обов`язків в якості водія та здійснення виїздів вказаних у шляхових листах позивач перебуваючи у місці відрядження витрачав також час на ремонт автомобіля та мав години простою.

Зокрема з відомостей за березень 1988 року (а.с.11) вбачається, що ОСОБА_1 відпрацював 200 год., з яких 6 год. проводив ремонт, 2 год. вказано як вимушений простій, 6 год. підготовчі та 186 год. на лінії. За даний період на його ім`я було видано 15 шляхових листів та отримано 4, 32 крб. за ремонт і інші роботи, що відображено у відповідній графі відомості. При цьому у розрахунковій відомості за лютий 1988 року (а.с.12) вказано, що ОСОБА_1 відпрацьовано 195 год., з яких 27- ремонтні роботи, 5 годин вимушеного простою, 5 - підготовчі та 158 год. проведено на ліні. За проведення ремонту та інших робіт за даний час йому було виплачено 19,44 крб., згідно даних вказаної відомості.

З аналізу вказаних розрахункових відомостей вбачається, що у зв`язку з тим що у лютому місяці 1988 року в порівнянні з березнем цього ж року він більше часу провів займаючись ремонтними роботами та менше часу на лінії, тому відповідно і шляхових листів було виписано за лютий менше ніж за березень. Однак, весь період відрядження він перебував в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за що отримував заробітну плату, що відображно у відомостях, інших письмових доказах та підтверджено вищеописаними показами свідків.

Дані відомості (а.с. 11-12) розцінені судом, як такі, що підтверджують перебування ОСОБА_1 у період з 15.02.1988 року по 15.03.1988 року у відрядженні в 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, оскільки окрім вказаного підтверджені показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , які у вказаний період були відряджені до зони відчуження однією групою з позивачем. Крім того, судом враховано те, що 1988 рік був високосним, тобто лютий місяць містив не 28 календарних днів, а 29.

В якості доказу судом прийнято до уваги досліджену в судовому засіданні пенсійну справу ОСОБА_2 на 32 аркушах, де вказано, що даній особі призначено пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки рішенням Бершадського районного суду Вінницької області №2-о-229/2009 від 03.12.2009 року (а.7 пенсійної справи), яке набрало законної сили встановлено факт того, що він дійсно у період з 15.02.1988 року по 15.03.1988 року перебував у відрядженні в районі м. Чорнобиль.

Вищевказані докази відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України розцінені судом як належні оскільки містять інформацію щодо предмету доказування.

З протоколу засідання комісії по вирішенню питань, пов`язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій в Бершадському районному управлінні Пенсійного фонду України № 24 від 13.11.2012 року (а.с.10) позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 5 років відмовлено по причині відсутності документів, що підтверджували б його роботу в зоні відчуження в 1988 році не менше 30 днів.

Відповідно до ч. 1 п.1 абз.3 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали на територіях радіоактивного забруднення в 1988 році не менше 30 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на 5 років.

Ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Даний статус був наданий ОСОБА_1 відповідно до вказаного закону, про що видано посвідчення серії НОМЕР_1 . Факт надання йому даного статусу підтверджено інформацією департаменту соціальної політики Вінницької обласної держаної адміністрації викладеною у листі №10-739 від 09.02.2015 року (а.с.134-135), який було отримано на підставі ухвали суду. Вказаний лист зазначає, що ОСОБА_1 встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 на підставі довідки 35 від 10.10.1992 року, виданої Бершадським АТП 10567.

Надані суду в якості доказів документи розцінені як такі, що відповідають дійсності, оскільки підтверджені в судовому засіданні показами свідків, а отже підтверджують те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими.

Ч. 2 ст. 99 КАС України визначає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Ч. 1 ст. 102 цього ж кодексу говорить про те, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом 06.08.2013 року - на день звернення ним було порушено шестимісячний строк. Однак, судом прийнято до уваги те, що до цього ОСОБА_1 21.03.2013 року, тобто в межах шестимісячного строку звертався до суду із заявою про встановлення факту його роботи в зоні відчуження на протязі 30 календарних днів, а тому суд вважає за можливе поновити пропущений ним строк.

На підставі ч.1 п.2 абз. З Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у Бершадському районі про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України у Бершадському районі, оформлені протоколом комісії по вирішенню питань, пов`язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій № 24 від 13.11.2012 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.З ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 15 лютого по 15 березня 1988 року.

Зобов`язати управління Пенсійного Фонду України у Бершадському районі призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до ч.З ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з часу звернення за такою.

Постанову в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Бершадський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Р. В. Хмель