Справа № 807/5/15
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 рокум. Ужгород№ 807/5/15

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі судді Шешеня О.М., розглянувши справу в порядку письмового провадження за позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області до Радгосп-заводу "Мужіївський" стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Радгосп-заводу "Мужіївський" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 9556,51 грн.

02.03.2015 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи. Представник позивача в даній заяві підтримав вимоги викладені в позовній заяві та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, заперечення на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач 02.11.1993 року був зареєстрований, як юридична особа та відомості щодо нього включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.8).

Відповідач був зареєстрований позивачем як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон України № 400/97-ВР), а з 01.01.2004 року, також як платник страхових внесків відповідно до ст.15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 (далі - Закон України № 1058).

Пенсію за віком на пільгових умовах було призначено громадянам, які працювали на відповідача, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.03.2014 року (справа № 807/658/14, головуючий - суддя Луцович М.М.) у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області до Радгосп-заводу "Мужіївський" про стягнення заборгованості було встановлено обставини щодо правомірності призначення пенсії за п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 10-11), відтак обставини щодо правомірності призначення пенсії даним громадянам повторно не доказуються.

Підставою призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_3 є те, що даний громадянин працював на відповідача в шкідливих умовах праці повний робочий день на атестованих робочих місцях, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 16-17), довідкою (а.с. 18, 21), розрахунком фактичних витрат на виплату і доставку пенсій (а.с. 22-24, 27), підтвердженням фактичної виплати пільгової пінсії (а.с. 30).

Згідно абз. 4 п. 1 ст. 2 Закон України № 400/97-ВР для платників збору об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. "б" -"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 цього Закону.

У відповідності до Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за № 1451/11731)при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Відповідно до ч.2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України № 1058, зберігається порядок покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. "б" -"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно до п.6 п.п.6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою управління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 зареєстрованої в Мін'юсті 16.01.2004 року за №64/8663 (далі - Інструкції №21-1) підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду місячну суму, зазначену в повідомлені про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, яким відповідно до п. 6 п.п. 6.4 Інструкції №21-1 розмір сум відшкодування на поточний рік визначається щорічно.

У відповідності до п.6 п.п.6.9 Інструкції №21-1 не сплачені та (або) несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій стягуються відповідно до норм чинного законодавства. Даною Інструкцією передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Відшкодуванню Пенсійному фонду України, крім суми виплаченої пенсії, підлягають і витрати на доставку пенсії, які згідно змін до граничних тарифів на основні послуги зв'язку, затверджених наказом Держкомзв'язку та інформатизації України №166 від 22.07.2004 року становлять для міста 0,79 %, для села 1,56%.

Позивачем було проведено виплату пільгових пенсій та витрат на їх доставку за період з жовтня по грудень 2014 року на загальну суму 9556,51 грн., що підтверджується Розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій (а.с. 22-27), Зведеним реєстром (а.с. 28) та Підтвердженням фактичної виплати пільгової пенсії (а.с. 29-30)

Відповідач в добровільному порядку не здійснив відшкодування позивачеві сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по збору на обов'язкове державне пенсійне страхування по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, які призначені відповідно до п. п. п. "б" -"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - в розмірі 9556,51 грн.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані (заперечення проти позову відповідач суду не надав) та підлягають до задоволення повністю.

Згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області до Радгосп-заводу "Мужіївський" - задовольнити.

2.Стягнути з Радгосп-заводу "Мужіївський" (вул. Леніна, буд. 109, с. Мужієво, Берегівський район, Закарпатська область, 90260, , р/р 8605 ПАТ "Фольксбанк" МФО 325213) на користь Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 9556,51 (дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят шість гривень п'ятдесят одну копійку) грн.

3.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Шешеня О.М.