Справа № 752/67/15-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 752/67/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Фролов М.О. Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, в якому просила зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці, починаючи з 01 липня 2014 року у відповідності до Довідки Вищого господарського суду України від 02.06.2014 року № 09.01.-27/251, відповідно до ч. З ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і здійснити відповідні виплати.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є суддею у відставці Вищого господарського І суду України. З 01 жовтня 2011 року позивач знаходиться на обліку в Управлінні І Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва та отримує довічне 1 грошове утримання.

Як вбачається з довідки Вищого господарського суду України від 02.06.2014 І року за вих. № 09.01-27-251, суддівська винагорода працюючого судді Вищого господарського суду України станом на 01.12.2013 року становить 23385,60 грн., з яких: посадовий оклад - 14616,00 грн., надбавка за вислугу років (60%) - 8 769,60 грн.

27.06.2014 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва із заявою про здійснення їй перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Листом від 02.07.2014 року № 10937/14 Управлінням Пенсійного фонду у Голосіївському районі м. Києва відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку щомісячного довічного утримання суддям у відставці.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія судів зазначає наступне.

Норми ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" безпосередньо пов'язують виплату довічного грошового утримання судді у відставці з грошовим утриманням працюючого судді на посаді, яку займала позивач до виходу у відставку. І це зумовлює проведення перерахунку довічного її грошового утримання як судді у відставці при зміні розміру суддівської винагороди працюючого судді.

Як встановлено положеннями ч. 4 ст. 17 вказаного Закону, єдність системи судів загальної юрисдикції забезпечується, зокрема: єдиними засадами організації та діяльності судів; єдиним статусом суддів; єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності судів; фінансуванням судів виключно з Державного бюджету України.

Статтею 51 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративну посаду, яку суддя обіймає в суді.

Згідно ч. 5 ст. 109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за суддею, звільненим у відставку зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Згідно п. 6 рішення Ради Суддів України № 18 від 23 березня 2012 року за результатами розгляду звернень суддів у відставці щодо їх права на перерахунок довічного грошового утримання, слід визнати у них такого права відповідно до частини 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Рішенням Конституційного Суду України (надалі - КСУ) № З-рп/2013 від З червня 2013 року (справа № 1-2/2013) положення частини третьої, першого, другого, третього речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-УІ у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. №3668-ЛТ визнані такими, що не відповідають Конституції України, тому є неконституційними. Зокрема КСУ в своєму рішенні вказав на недопустимість звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних.

Разом з тим, підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посади За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 03.06.2013 р. №3-рп/2013 (з чим погодився і Пленум Верховного Суду України в постанові від 25.04.2014 р. №5) наголосив, що згідно з частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. У свою чергу, положеннями статті 47 вказаного Закону визначено, що незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним і соціальним забезпеченням (пункт 8 частини четвертої), а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина шоста).

Таким чином, Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, воно має преюдиціальне значення для правовідносин, що виникли внаслідок дії положень Законів України, визнаних неконституційними.

Апелянт зазначає, що Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1 «Про затвердження порядку подання документів для призначення і виплати довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України» не передбачено перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці у разі зміни розміру заробітної плати працюючих суддів.

Колегія суддів не погоджується з таким твердженням, оскільки вищезазначеною Постановою правління Пенсійного фонду України хоч і не передбачено порядок проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, але цей нормативно-правовий акт не містить жодних заборон здійснювати такий перерахунок.

Також, слід звернути увагу, що виходячи із загальних засад пріоритетності Законів над відомчими та урядовими нормативними актами, вищу юридичну силу має саме ч. 3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а не Постанова правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути звужена у зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана.

Таким чином, ствердження Відповідача, що відсутня будь-яка правова норма, яка б передбачала можливість проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі збільшення заробітної плати працюючого судді, є безпідставним.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.