Справа № 808/4947/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

26 березня 2015 року (о 09 год. 55 хв.) Справа № 808/4947/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Батечко М.Д.,

за участю представника позивача Скачкової Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя

до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області

про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя (далі - УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя, позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області (далі - відділ, відповідач), в якому позивач просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо накладення штрафу та скасувати постанову відповідача від 14.07.2014 №40823857/5 про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Зокрема, вказує, що 24.07.2014 на адресу позивача надійшла постанова державного виконавця від 14.07.2014 №40823857/5 про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. разом з вимогою від 14.07.2014, яка містить зобов'язання виконати рішення суду по справі за позовом ОСОБА_2 в строк до 21.07.2014. Пояснює, що вказана особа перебуває на обліку в УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пояснює, що Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 20.06.2012 прийнята постанова у справі №812/4185/2012, якою позов ОСОБА_2 до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя задоволено частково, визнано незаконними дії під час проведення індексації пенсії, зобов'язано провести обчислення індексу споживчих цін для визначення величини його приросту при проведенні індексації пенсії ОСОБА_2 Не погоджуючись із вказаним рішенням УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду та в судовому засіданні 17.02.2013 було оголошено вступну та резолютивну частину постанови, в якій апеляційну скаргу управління задоволено, постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2012 скасовано, проте поштою до позивача надійшла постанова з викладеною в іншій редакції резолютивною частиною, що є порушенням норм процесуального права. У зв'язку із неоднозначним змістом постанови управління 14.01.2014 подано заяву про виправлення описки у вищевказаній постанові, проте ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 у задоволенні заяви про виправлення описки відмовлено, тому було направлено касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України. Так, ухвалою ВАСУ від 06.11.2014 касаційну скаргу УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя задоволено та скасовано ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014, а матеріали справи направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду заяви про виправлення описки. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 було виправлено описки в постанові від 17.02.2013 та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: апеляційну скаргу УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя задоволено, постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2012 скасовано та у задоволенні позову відмовлено. На підставі викладеного просить позов задовольнити.

08.08.2014 на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення (вх. №30532), у яких зазначено, що на виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження №40823857 з примусового виконання виконавчого листа №2а-812/4185/12, виданого 18.11.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя про зобов'язання УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя проводити обчислення індексу споживчих цін для визначення величини його приросту при проведенні індексації пенсії ОСОБА_2 за період з 17.12.2011, у спосіб приведених у Додатку №1, 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2003 №1078 з січня 2003 року та в подальшому з урахуванням змін в законодавстві. На адресу відділу постійно надходили від боржника заяви про відкладення провадження виконавчих дій в порядку ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із неоднозначним змістом постанови Дніпропетровського адміністративного суду по справі №812/4185/12, на підставі якої видано вищевказаний виконавчий документ. Посилається на приписи ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» та вказує, що за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк виконавчого листа на боржника постановою від 14.07.2014 №40823857/5 накладено штраф у розмірі 680,00 грн. Ураховуючи викладене, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені наступні обставини.

18.11.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист по справі №812/4185/12 за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання до певних дій, згідно якого суд вирішив: зобов'язати УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя проводити обчислення індексу споживчих цін для визначення величини його приросту при проведенні індексації пенсії ОСОБА_2 за період з 17.12.2011, у спосіб приведених у Додатку №1, 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2003 №1078 з січня 2003 року та в подальшому з урахуванням змін в законодавстві. Документ вступив у законну силу 17.09.2013.

19.11.2013 ОСОБА_2 звернулась до відділу із заявою про прийняття до виконання вказаного виконавчого документа та головним державним виконавцем постановою від 21.11.2013 ВП№40823857 відкрито виконавче провадження та боржнику надано строк для самостійного виконання до 28.11.2013.

Листом від 30.12.2013 №2229/12 УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя повідомило відповідача, що під кінець робочого дня 26.12.2013 до управління надійшли постанови про відкриття виконавчого провадження, зокрема, від 21.11.2013 ВП№40823857 з добровільним строком виконання до 18.12.2013, у зв'язку із чим просило відкласти виконавчі дії.

Вказаний лист надійшов до відділу 08.01.2014 та постановою ВП№40823857 було відкладено провадження виконавчих дій з примусового виконання до 22.01.2014.

16.01.2014 позивач звернувся до відділу із заявою про відкладення виконавчих дій у зв'язку із неоднозначним змістом постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі №812/4185/12 та поданням заяви про виправлення описки у вказаній постанові. На підставі даної заяви державним виконавцем було винесено постанову від 23.01.2014 про відкладення провадження виконавчих дій. Крім того, із заявами про відкладення виконавчих дій позивач звертався до відділу 23.01.2014, 10.04.2014, 10.06.2014.

Згідно вимоги державного виконавця від 02.06.2014 було зобов'язано боржника виконати вищевказаний виконавчий лист та в строк до 03.06.2014 надати до відділу підтверджуючі документи щодо виконання виконавчого документа. Вказана вимога отримана позивачем 03.06.2014.

Листом від 03.06.2014 №579/10 позивач повідомив відповідача, що у зв'язку із обставинами справи не має можливості виконати постанову державного виконавця.

ОСОБА_2 звернулась 10.07.2014 до відділу із заявою про надання до виконавчого провадження копії рішення Вищого адміністративного суду України. Так, ухвалою від 05.05.2014 К/800/23361/14 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014.

24.07.2014 на адресу УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя супровідним листом від 14.07.2014 №6968/5-11 надійшла постанова державного виконавця про накладення штрафу від 14.07.2014 у розмірі 680,00 грн. та вимога державного виконавця від 14.07.2014 №6967-5/11.

Вважаючи дії відповідача щодо накладення штрафу протиправними позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 606-XIV).

Під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб), в контексті ст. 1 Закону № 606-XIV розуміють сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1, 2 ст. 2 Закону № 606-XIV передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, якими, зокрема, є виконавчі листи, що видаються судами.

При цьому, підставою для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача або його представника про примусове виконання рішення згідно із п.1 ч.1 ст.19 Закону № 606-XIV.

За нормами ч. 1 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення передбачені ст. 75 Закону № 606-XIV, відповідно до ч. 1 якої після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч.2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

Частиною 2 ст. 75 Закону № 606-XIV встановлено, що у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідальність у виконавчому провадженні передбачено Главою 10 Закону № 606-XIV.

Так, за приписами ч.1 ст. 89 у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Прийняття відповідачем постанови від 14.07.2014 про накладення на УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя штрафу у розмірі 680,00 грн. за невиконання виконавчого листа №2а-812/4185/12, виданого 18.11.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, стала підставою для звернення до суду.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності із ч.3 ст.254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Судом встановлено, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2012 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково: визнано незаконними дії УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя під час проведення індексації пенсії, зобов'язати УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя проводити обчислення індексу споживчих цін для визначення величини його приросту при проведенні індексації пенсії ОСОБА_2 за період з 17.12.2011, у спосіб приведених у Додатку №1, 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2003 №1078 з січня 2003 року та в подальшому з урахуванням змін в законодавстві. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом 17.09.2013 була розглянута апеляційна скарга УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя та в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови, в якій апеляційну скаргу задоволено, постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2012 скасовано.

Проте, 29.11.2013 на адресу управління надійшла постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2013, у якій резолютивна частина рішення викладена у наступній редакції: «Апеляційну скаргу УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя задовольнити частково. Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2012 скасувати та прийняти нову постанову. Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково. Позовні вимоги за період з 2003 року по 16.11.2011 - залишити без розгляду. Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково: визнати незаконними дії УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя під час проведення індексації пенсії, зобов'язати УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя проводити обчислення індексу споживчих цін для визначення величини його приросту при проведенні індексації пенсії ОСОБА_2 за період з 17.12.2011, у спосіб приведених у Додатку №1, 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2003 №1078 з січня 2003 року та в подальшому з урахуванням змін в законодавстві. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.»

У зв'язку з тим, що зміст вказаного судового рішення не відповідає постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, яка фактично оголошена у судовому засіданні 17.09.2013 УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя звернулось до суду апеляційної інстанції із заявою про внесення виправлень у судове рішення. Проте, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 було відмовлено у внесенні виправлень у постанову суду від 17.09.2013. Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя подано до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.11.2014 К/800/23361/14 касаційну скаргу УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя задоволено, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 скасовано, а матеріали справи направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду заяви про виправлення описки.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 20.01.2015 заяву УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя задовольнив та виправив описки в постанові від 17.09.2013 у справі №812/4185/2012, зокрема, виклав резолютивну частину рішення в наступній редакції: апеляційну скаргу УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя задовольнити, постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2012 скасувати та у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Таким чином, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді штрафу за невиконання виконавчого листа, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя по справі №812/4185/12, оскільки судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішення, яке було підставою для видачі виконавчого документа скасовано судом апеляційної інстанції, а отже, по вказаній справі взагалі були відсутні підстави для видачі виконавчого документа.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області необґрунтовано, без урахування усіх обставин, які мають значення, застосовано до позивача штраф за невиконання рішення боржником без поважних причин, у зв'язку із чим постанова про накладення штрафу від 14.07.2014 №40823857/5 в розмірі 680,00 грн. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити

Визнати неправомірними дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області щодо накладення штрафу та скасувати постанову Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 14.07.2014 №40823857/5 про накладення штрафу у розмірі 680 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак