Справа № 804/163/15
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2015 р. Справа № 804/163/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівелінвест" до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, -
12 січня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівелінвест» (далі - позивач, ТОВ «Будівелінвест») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач, Лівобережна ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області), в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області по проведенню документальної позаплавної невиїзної перевірки;
- визнати протиправними дії Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області по встановленню в акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 04.12.2014 р. №4629/2204/33515924 не підствердження реальності здійснення господарських відносин з ТОВ «Пенталіт» за період 2014 р.;
- зобов'язати Лівобережну ОДПІ м. Дніпропетровська відновити в АС «Податковий блок» та в інформаційних базах, перелік яких визначений центральним органом державної податкової служби в Україні, стан,який був до внесення висновків акту перевірки №4629/2204/33515924 від 04.12.2014 р.
В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив наступне.
За результатами даної перевірки складено Акт №4629/2204/33515924 від 04.12.2014 р., відповідно до висновків якого не підтверджено реальність здійснення господарських відносин ТОВ «Будівелінвест», а саме: встановлено відсутність об'єктів оподаткування та
ТОВ «Будівелінвест» не погоджується з вищевказаними в Акті перевірки висновками відповідача, вважає їх помилковими, такими, що не відповідають фактичним обставинам та такими, що виникли в результаті невірного тлумачення наданих документів та чинного законодавства України, повного ігнорування наданих додаткових документів бухгалтерського та податкового обліку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Адміністративний позов підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив наступне.
В ході проведено зазначеної перевірки не встановлено факту поставок товарів/надання послуг по ланцюгу ТОВ «Пенталіт» - ТОВ «Будівелінвест».
Крім того діяльність із складання актів документальних перевірок є службовою діяльністю працівників контролюючого органу на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни. Тому як власне акт перевірки, так і дії посадових осіб контролюючого органу із складання цього акту не створюють жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім права на надання зауважень до акту перевірки.
Враховуючи викладене, відповідач вважає, що ані акт перевірки, ані дії посадових осіб із включення до такого акту певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника податків. З урахуванням цього, ані акт перевірки, ані дії, посадових осіб контролюючого органу щодо включення до акту певних висновків не можуть порушувати права платника податків.
Також відповідач зазначив, що дані усіх актів перевірок або довідок без виключень, що здійснювалися посадовими особами Державної податкової служби підлягають фіксації в інформаційній аналітичній системі «Аудит» незалежно від їх змісту. Інформація внесена до інформаційних систем державної податкової служби не визначає змісту прав та обов'язків платників податків, а є службовою інформацією, яка використовується в інформаційно - аналітичних цілях з метою здійснення податкового контролю. Крім того, внесення до інформаційно - аналітичних систем податкової інформації незалежно від її позитивного чи негативного змісту, перевірка цієї інформації є обов'язком податкового органу.
Відповідач зазначив, що жодних нарахувань або збільшення та зменшення податкових зобов'язань за карткою особового рахунку позивача на підставі акту №4629/2204/33515924 від 04.12.2014 року відповідачем не було здійснено.
Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованим, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що відповідач не порушував жодних прав позивача та діяв відповідно до норм чинного законодавства.
Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного.
Основним видом діяльності ТОВ «Будівелінвест» є будівництво житлових і нежитлових будівель.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Будівелінвест» з ТОВ «Пенталіт» було укладено договір. В періоді, що перевірявся, ТОВ «Будівелінвест» (Замовник) уклало з ТОВ «Пенталіт» (Підрядник) договір на виконання робіт №03/02-Р від 03.02.2014 р. Відповідно до зазначеного договору Підрядник зобов'язується за дорученням Замовника виконати ремонтні роботи офісного приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.60 - річчя Жовтня, будинок 2, приміщення 17.
Згідно п. п. 20.1.4. п.20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 21.1. ст. 21 Податкового Кодексу посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, а також не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений ст. 78 Податкового кодексу України, у відповідності до якого такі перевірки можуть проводитися лише за наявності визначених в цій статті обставин.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно пп. 83.1.1.-83.1.6 п. 83.1. ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючого органу під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
Відповідно до п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Суд зазначає, що скарження дій щодо формування висновків акту та складання акту є нічим іншим як оскарженням висновків такого акту, та не є дією, з якою закон пов'язує настання правових наслідків, якщо такі наслідки не настали. Дії суб'єкта владних повноважень в розумінні КАС України - це активна поведінка такого суб'єкта владних повноважень, яка має вплив на права та інтереси юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин. В даному випадку, така дія як складання акта перевірки та включення до нього певних висновків відповіли загальним повноваженням податкового органу.
Відповідно до викладеного, суд також приходить до висновку, що діяльність із складання актів документальних перевірок с службовою діяльністю працівників контролюючого органу на виконання своїх посадових обов'язків і збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни. Тому як власне акт перевірки, так і дії посадових осіб контролюючого органу із складання цього акту не створюють жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім права на надання зауважень до акту перевірки.
Враховуючи викладене, суд вважає, що ані акт перевірки, ані дії посадових осіб із включення до такого акту певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника податків. З урахуванням цього, ані акт перевірки, ані дії, посадових осіб контролюючого органу щодо включення до акту певних висновків не можуть порушувати права платника податків.
Отже, суд приходить до висновку дії посадових осіб Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська щ по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки в повній мірі відповідають нормам діючого законодавства, а тому є правомірними.
Суд зазначає, що органи державної податкової служби використовують у своїй діяльності автоматизовану інформаційну систему (АІС) «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України».
Вказана система створена як програмний продукт для реалізації Методичних рекомендацій щодо взаємодії органів Державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з ПДВ з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів (надалі - Методичні рекомендації), які затверджені наказом ДПА України від 18.04.2008 № 2б6 «Про організацію взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів».
Згідно з пунктом 1.1. Методичних рекомендацій вони запроваджуються в органах державної податкової служби з метою удосконалення адміністрування податку на додану вартість, руйнування схем мінімізації податкових зобов'язань, ліквідації віртуального податкового кредиту з податку па додану вартість, повноти декларування податкових зобов'язань та забезпечення своєчасності і відшкодування податку на додану вартість в умовах запровадження системи подвійного контролю перевірки податкової звітності з податку на додану вартість та подання платниками податку на додану вартість розшифровок податкового кредиту та податкових зобов'язань у розрізі контрагентів.
Відповідно до пункту 1.3. Методичних рекомендацій для їх реалізації створені такі програмні продукти: система формування та подання до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку податкової звітності в електронному вигляді щодо ведення обліку розшифрування податкової о кредиту та податкових зобов'язань у розрізі контрагентів; система приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності щодо проведення автоматизованого контролю податкової декларації з податку на додану вартість на районному рівні;система автоматизованого співставленні податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України.
Як передбачено пунктами 2.14, 2.15.. 2.16 - 2.18, 2.21, 2.24 Методичних рекомендацій інформація податкової звітності з ПДВ, надіслана до центральної бази даних податкової звітності, підлягає розподілу відповідно до вимог Методичних рекомендацій щодо порядку розподілу платників податків за категоріями уваги та співставлення засобами системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України.
Результати автоматизованого співставлення даних податкової звітності з податку па додану вартість та проведений за ними розподіл платників ПДВ за категоріями враховуються при визначенні категорії уваги суб'єкта господарювання.
Обробка системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань а податкового кредиту в розрізі контрагентів па рівні ДПА України проводиться щоденно у міру надходження незвірених даних.
Зміст інформації, що міститься в актах або довідках, коригується по мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань.
Інформація, внесена до інформаційних систем державної податкової служби, не визначає змісту прав та обов'язків платників податків, а є службовою інформацією, яка використовується в інформаційно-аналітичних цілях з метою здійснення податкового контролю.
Внесення до інформаційно-аналітичних систем податкової інформації незалежно від її позитивного чи негативного змісту, перевірка цієї інформації, є обов'язком податкового органу.
З матеріалів справи вбачається, що жодних нарахувань або збільшення податкових зобов'язань за карткою особового рахунку позивача на підставі акту №4629/2204/33515924 від 04.12.2014 року, рівно як і зменшення суми податкового кредиту ПДВ, відповідачем здійснено не було.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що внесення або зміна інформації у базах інформаційних систем, які використовуються податковими органами є функціональним процедурним обов'язком. Внесення інформації до баз даних само по собі не зумовлює для платника податків будь - яких юридичних наслідків у формі виникнення або зміни у структурі податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, не призводить до коригування податкових зобов'язань та не порушує права позивача.
Суд зазначає, що процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.
Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.
Сама по собі здійснена відповідачем кваліфікація операцій за відсутності відмінності між задекларованими показниками податкової звітності контрагентів не може слугувати підставою для внесення змін до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок».
Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.
Слід також наголосити, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження.
Отже, лише зміна показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача без прийняття податкового повідомлення - рішення та без зміни цих показників самостійно позивачем шляхом подання декларації (розрахунків) в автоматизованій системі співставлення показників порушує права та інтереси позивача.
Внесення податковим органом до автоматизованої системи співставлення показників інформації про акт перевірки або довідки про зустрічну звірку, інформації про не підтвердження податкового кредиту та податкових зобов'язань платника податків без фактичного корегування (зміни) показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача автоматизованій системі співставлення показників не порушують права та інтереси платника податків.
Матеріали справи не містять жодних доказів коригування відповідачем податкових зобов'язань та податкового кредиту позивача у системі «Податковий блок» за результатами проведення перевірки. Судом не встановлено також факту корегування (зміні) податкового кредиту та податкових зобов'язань з пояснень присутніх у судовому засіданні представників сторін, а відтак, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено зміни фактично задекларованих позивачем показників податкової звітності та їх корегування.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівелінвест» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко