Справа № 815/7238/14
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7238/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Приватного підприємства „Гранд Логістика" до державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного Управління Міндоходів в Одеській області про визнання дій не правомірними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.12.2014 року № та №, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Приватне підприємство „Гранд Логістика" (далі ПП „Гранд Логістика") з позовом до Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного Управління Міндоходів в Одеській області (далі ДПІ), в якому просило: - визнати неправомірними дії відповідача щодо проведення позапланової документальної виїзної перевірки ПП „Гранд Логістика" за відсутності чинного наказу; - визнати неправомірними дії відповідача, які вчинені на підставі неіснуючих нормативних актів (наказу від 05.07.2013 року №245/ДСК та від 05.09.2014 року №110/ДСК); - визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.12.2014 року №; №.

Позивач зазначив, що рішення, які оспорюються винесені на підставі Акту перевірки від 09.12.2014 року №2267/15-21-22-02/36361922 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Гранд Логістика» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків TOB «Аксіос Трейд» за період з 01.04.2014 по 30.04.2014 року, ПП «Адвертайм Столиця» за період з 01.02.2013 по 28.02.2013 року, TOB «Арго Регіон» за період з 01.03.2014 по 31.03.2014 року та з 01.11.2013 по 30.11.2013 року, TOB «Торговий Дім «БЦ Шелтер» за період з 01.05.2014 по 30.06.2014 року, TOB «Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України» за період з 01.06.2014 по 30.06.2014 року, ПП «Плюс Сервіс» за період з 01.06.2014 по 30.06.2014 року», складеному ДПІ, згідно якого встановлені порушення п. 138.2 ст. 138 ПК України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток за 2013 рік у сумі 15229грн., а також про порушення п.198.1, 198.3 ст.198 ПК України, в результаті чого підприємством занижено суму ПДВ за перевіряємий період на суму 336197грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковий орган при проведенні перевірки діяв протиправно, оскільки здійснив її без наявності на то підстав, встановлених пп. 78.1.1 ст.78 ПК України, оскільки перевірка здійснена під час оскарження платником податків у порядку ст. 56 ПК України рішення податкового органу про проведення самої перевірки (наказу про проведення перевірки), тобто, перевірку було проведено на підставі рішення податкового органа, яке не набрало чинності. Посилання як на підставу проведення виїзної перевірки на ст.79 є неправомірним, оскільки зазначена норма регулює проведення невиїзних перевірок.

Позивач також зазначив, що предметом документальної перевірки відповідно до норм ПКУ не може бути підтвердження господарських відносин між платниками податків, оскільки таки дії регламентовані виключно п.73.5 ст.73 ПКУ та полягають у проведенні зустрічної звірки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач також зазначив, що Акт перевірки від 09.12.2014 року №2267/15-21-22-02/36361922 не відповідає вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 року № 984 (далі - Порядок № 984), відповідно не може бути належним службовим документом, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і відповідно бути носієм доказової інформації про порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства у розумінні пункту 3 розділу 1 Порядку № 984, та підставою для прийняття оскаржуємих податкових повідомлень-рішень.

Жодного порушення п. 138.2 ст. 138, п.198.1, 198.3 ст.198 ПК України по взаємовідносинам з вказаними в акті перевірки контрагентами ПП „Гранд Логістика" не допущено, оскільки здійснення господарських відносин підтверджено наявними первинними документами. При цьому податковим органом досліджувалися факти подальшого використання придбаного податкового кредиту в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, але були проігноровані та не відображені в Акті перевірки. Жодного доказу невідповідності або не належності первинних документів позивача податковим органом в Акті перевірки не зазначено, а висновки сформовані тільки на підставі недостовірної інформації та припущень, які не підтверджуються необхідними та достатніми засобами доказування.

Укладаючи угоді з контрагентами, ПП „Гранд Логістика" мало всі документальні підтвердження господарської правосуб'єктності контрагентів. Навіть за умови, коли посадові особи податкового органу вбачають ознаки нікчемності правочинів, вони мають тільки право звертатися до судів з позовами про стягнення в дохід держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави та суспільства, посилаючись на їх нікчемність, а не визнавати їх такими в акті перевірки.

Податковим органом при перевірці свідомо було порушено положення ст. 83 ПК України, згідно якої до податкової інформації відносять і рішення суду, про які було повідомлено відповідача та які ним відповідачем свідомо було проігноровано.

Також, позивач зазначив, що податковим органом створена помилкова (хибна) податкова інформація щодо контрагентів-постачальників на підставі неіснуючих норм права, наприклад на арк. 13 Акту - наказу Міндоходів України від 05.07.2014 року № 245-ДСК, який не може виконуватися платником податків та відповідно який не повинен змінювати права та законні інтересів платника податків; на арк. 51 Акту щодо здійснення висновків Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеської області на підставі не існуючого нормативного акта - наказу ДФС України № 110/ДСК від 05.09.2014 року стосовно позивача, який знаходиться на обліку в іншому податковому органі - ДПІ в Одіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області.

На думку позивача такі дії та висновки не можуть бути правомірними, та не можуть бути у підґрунті висновків відповідача щодо результатів документальної перевірки, та оскаржуваних рішень.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ПП „Гранд Логістика" зареєстровано 23.09.209 року, на податковому обліку знаходиться з 24.09.2009 року, є платником ПДВ.

ДПІ направило запити позивачу «Про надання інформації та її документального підтвердження»:-

- від 04.08.2014 року за №12163/10/15-21-22-02 по взаємовідносинам з TOB «Аксіос Трейд» за період квітень 2014 року (т.1 а.с.91);

- від 06.08.2014 року за №12644/10/15-21-22-02/2 по взаємовідносинам з ТОВ «Арго Регіон» 2 за період березень 2013 року (т.1 а.с.90);

- від 11.08.2014 року за №12790/10/15-21-22-02 по взаємовідносинам з ПП «Адвертайм Столиця» за період лютий 2013 року (т.1 а.с.89);

- від 15.09.2014 року за №15420/10/15-21-22-02 по взаємовідносинам з TOB «Торговий Дім «БЦ Шелтер» за період травень 2014 року, TOB «Аксіос Трейд» за період квітень 2014 року, TOB «Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України» за період червень 2014 року, TOB «Торговий Дім «БЦ Шелтер» за період червень 2014 року (т.1 а.с.88);

- від 26.09.2014 року за №15940/10/15-21-22-02/2 по взаємовідносинам з ПП «Плюс Сервіс» за період червень 2014 року (т.1 а.с.87).

Позивач на запити від 04.08.2014 року та від 06.08.2014 року повідомив ДПІ листами про відсутність підстав для надання документів, оскільки запиті ДПІ складені з порушенням вимог Податкового кодексу України, а також враховуючи наявність в інших запитах на наявність фактів про можливе порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, позивач надав в ДПІ заяви про надання інформації, в яких просив надати належним чином завірені копії документів, яки підтверджують наявність зазначених у запитах фактів (т.1 а.с.77-82).

ДПІ повідомило позивача про наявний стан підприємств - ПП «Адвертайм Столиця», ТОВ «Арго Регіон», тобто про інформацію наявну на офіційному сайті Міндоходів, іншу інформацію не надала з посиланням на Закон України «Про захист персональних даних» (т.1 а.с.83-86).

24.11.2014 року ДПІ виданий наказ №664 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП „Гранд Логістика" », згідно якого вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ПП „Гранд Логістика" з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків TOB «Аксіос Трейд» за період з 01.04.2014 по 30.04.2014 року. ПП «Адвертайм Столиця» за період з 01.02.2013 по 28.02.2013 року, TOB «Арго Регіон» за період з 01.03.2014 по 31.03.2014 року та з 01.11.2013 по 30.11.2013 року, TOB «Торговий Дім «БЦ Шелтер» за період з 01.05.2014 по 30.06.2014 року, TOB «Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України» за період з 01.06.2014 по 30.06.2014 року, ПП «Плюс Сервіс» за період з 01.06.2014 по 30.06.2014 року (т.6 а.с.4-5)

02.12.2014 року до ГУ ДФС в Одеській області надійшла скарга ПП „Гранд Логістика" №14/11-02 від 28.11.2014 року на рішення ДПІ від 24.11.2014 року №664 про проведення перевірки, в якій ПП „Гранд Логістика" просило винести рішення про зупинення дії з проведення перевірки до завершення розгляду скарги та скасувати наказ від 24.11.2014 року №664 (т.1 а.с. 73-76).

Суд не приймає до уваги доводи позивача, що направлення ним вказаної скарги до ГУ ДФС в Одеській області на наказ ДПІ від 24.11.2014 року №664 про проведення перевірки позбавляло можливості відповідача починати перевірку та свідчить про неправомірні дії відповідача, якій здійснив перевірку на підставі наказу, якій не набрав чинності, оскільки вказане рішення - наказ про проведення перевірки набирає чинність з дати його видання. Жодного доказу про існування обставин щодо зупинення дії вказаного наказу (про що позивач просив в своєї скарзі), його скасування позивач не надав. Відповідно не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача щодо проведення позапланової документальної виїзної перевірки ПП „Гранд Логістика" за відсутності чинного наказу.

З 24.11.2014 року по 02.12.2014 року ДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача, за результатами якої складений Акт від 09.12.2014 року № 2267/15-21-22-02/36361922 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Гранд Логістика» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків TOB «Аксіос Трейд» за період з 01.04.2014 по 30.04.2014 року, ПП «Адвертайм Столиця» за період з 01.02.2013 по 28.02.2013 року, TOB «Арго Регіон» за період з 01.03.2014 по 31.03.2014 року та з 01.11.2013 по 30.11.2013 року, TOB «Торговий Дім «БЦ Шелтер» за період з 01.05.2014 по 30.06.2014 року, TOB «Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України» за період з 01.06.2014 по 30.06.2014 року, ПП «Плюс Сервіс» за період з 01.06.2014 по 30.06.2014 року» ( т.1 а.с.14-68).

На підставі Акту перевірки від 09.12.2014 року № 2267/15-21-22-02/36361922 ДПІ 19.12.2014 року прийняло податкові повідомлення-рішення № (форми Р) про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 19036,00грн. (15229,00грн. за основним платежем, 3807,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями), № (форми Р) про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 420246,00грн. (336197,00грн. за основним платежем, 84049,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) (т.1 а.с.12-13).

У висновку Акту зазначено, що перевіркою ПП „Гранд Логістика" встановлено відображення в податковому обліку господарських операцій із: TOB «Аксіос Трейд», TOB «Арго Регіон», TOB «Торговий Дім «БЦ Шелтер», TOB «Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України», ПП «Плюс Сервіс», ПП «Адвертайм Столиця». Перевіркою документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з вказаними суб'єктами господарювання , їх вид, обсяг, якість та розрахунки. Також встановлено порушення ПП „Гранд Логістика" п.198.1, 198.3 ст.198 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит з ПДВ всього у сумі 336197грн., порушення п. 138.2 ст. 138 ПК України, в результаті чого занижено суми податку на прибуток за 2013 рік у сумі 15229грн. (т.1 а.с.67).

Пунктом 138.2 ст.138 ПК України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів встановлених розділом І цього Кодексу.

Пункти 198.1,198.2 ст.198 ПК України визначають з яких господарських операцій і коли виникає у платника податків право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту, а саме таке право виникає у тому числі у разі придбання товарів та послуг. Датою виникнення такого права платника податку вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів (послуг); дата отримання платником податку товарів (послуг), що підтверджено податковою накладною. Пунктом 198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України, не відноситься до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними.

Заниження податку на прибуток на загальну суму 15229грн. за 2013 рік відбулось відповідно до акту перевірки в результаті завищення валових витрат на суму 80150грн. у зв'язку з неправомірним, у порушення п.138.2 мт.138 ПК України, віднесенням до складу витрат - витрат по операціях з ПП «Адвертайм Столиця» у розмірі 35150грн. та TOB «Арго Регіон» у розмірі 450000грн., оскільки відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат.

Заниження податку на додану вартість на суму 336197грн. відбулось відповідно до акту перевірки в результаті завищення податкового кредиту на загальну суму 336197грн.

В акту перевірки міститься дослідження господарських операцій з контрагентами та зазначено про завищення податкового кредиту по операціям з ПП «Адвертайм Столиця» на 7030грн. в листопаді 2013 року; TOB «Арго Регіон» на суму 9000грн. у листопаді 2013 року, на 29000грн. у березні 2014 року; ПП «Плюс Сервіс» на суму 9167грн. у червні 2014 року; TOB «Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України» на 27500грн. у червні 2014 року; TOB «Торговий Дім «БЦ Шелтер» на 46000грн. у травні 2014 року, 27500грн. у червні 2014 року; TOB «Аксіос Трейд» на суму 43500грн. у квітні 2014 року.

Таким чином, загальна сума завищення податкового кредиту згідно по вищевказаним в акті перевірки операціям складає 198697грн., а не 336197грн.

Згідно наявної в акті перевірки таблиці зведених даних по податковому кредиту його завищення склало 336197грн. (т.1 а.с.65).

Дані таблиці за червень 2014 року не відповідають даним зазначеними в акті перевірки обставинами щодо господарських відносин з контрагентами за сумами завищення податкового кредиту, а саме за червень вона складає не 201667грн., а 64167грн.

Таким чином, висновки акту перевірки про завищення податкового кредиту с вказаними контрагентами на суму 137500грн. за червень 2014 року взагалі не обґрунтовані в акті перевірки.

Крім того, суд вважає, що інші висновки акту перевірки про завищення податкового кредиту та валових витрат не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Дослідивши Акт перевірки від 09.12.2014 року № 2267/15-21-22-02/36361922, який став підставою для прийняття оскаржуємих податкових повідомлень-рішень, суд встановив, що висновки про порушення позивачем зазначених норм податкового кодексу ґрунтуються фактично на висновках актів, складених відносно контрагентів позивача, що не відповідає вимогам законодавства, зокрема, Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 №984 (далі Порядок №984).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пунктом 6 розділу І Порядку №984 факти виявлених порушень податкового валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно із пп.5.2 п.5 Порядку у разі встановлення порушень податкового законодавства в акті необхідно чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Акт перевірки від 09.12.2014 року № 2267/15-21-22-02/36361922 відносно позивача не відповідає зазначеним вимогам, акт перевірки не містить доказів порушення податкового законодавства саме позивачем з посиланням на первинні документи, незважаючи на те, що всі первинні документи перевіряючи дослідили. В акті перевірки зазначено про наявність договорів з контрагентами, документів у підтвердження їх виконання - заявок, рахунків-фактур, актів, товарно-транспортних накладних, податкових накладних, оборотно-сальдових відомостей. В акті перевірки не зазначено про будь-які порушення при складанні вказаних первинних документів та відображення їх в податковому обліку. Вказане зазначено в самому висновку Акту, його п.1, а саме, що перевіркою ПП „Гранд Логістика" встановлено відображення в податковому обліку господарських операцій із: TOB «Аксіос Трейд», TOB «Арго Регіон», TOB «Торговий Дім «БЦ Шелтер», TOB «Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України», ПП «Плюс Сервіс», ПП «Адвертайм Столиця».

В той же час у п.2 висновку Акту зазначено, що перевіркою документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з вказаними суб'єктами господарювання , їх вид, обсяг, якість та розрахунки. Проте акт перевірки не містить на виконання вимог пп.5.2 п.5 Порядку №984 чіткого викладення змісту порушення з посиланням на докази, що підтверджують наявність факту порушення. Вимоги Порядку №984 щодо оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства виключають можливість надання висновків перевіряючими на підставі припущень, що саме наявне в Акті перевірки відносно позивача.

Крім того, дослідженням Акту перевірки від 09.12.2014 року № 2267/15-21-22-02/36361922 відносно позивача встановлено, що його висновки про порушення позивачем вимог законодавства фактично ґрунтуються на актах, складених іншими органами фіскальної (податкової служби) відносно контрагентів позивача (зазначені акти повністю цитуються в акті перевірки відносно позивача), а саме:

- акт Ірпінської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 26.06.2014р. №117/22-4/34779872 «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «Арго-Регіон» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами-постачальниками та підприємствами-покупцями за період з 01.12.2013р. по 30.04.2014р., їх реальності та повноти відображення в обліку»;

- довідки Ірпінської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 28.10.2014р. №263/22-4/34779872 «Про проведення зустрічної звірки TOB «Арго-Регіон» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за періоди з 01.01.2012р. по 31.11.2013р. та з 01.05.2014р. по 30.06.2014р., їх реальності та повноти відображення в обліку»;

- акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 08.08.2014 року №2394/26-55-22-08/36843514 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіос Трейд» () щодо фінансово-господарських відносин з платниками податків за період з 01.01.2014р. по 30.06.2014р.»;

- акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 11.06.2014 року №1618/26-55-22-08/36843514 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіос Трейд" (ПН 36843514) щодо підтвердження господарських відносин за період діяльності з 01.04.2014р. по 30.04.2014р.»;

- акт ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС від 20.06.2013 р. №394/22-2/37422839 «Про результати документальної невиїзної позапланової перевірки Приватного підприємства «Адвертайм Столиця» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з TOB «Престиж Строй 2012» (код за ) за весь період діяльності»;

- акт Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 13.11.2014 року № 3498/10-02-22-09/36596896/111 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Торговий дім «БЦ Шелтер» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період діяльності з 01.06.2014 по 31.07.2014 року»;

- акт ДПІ у Печерському районі м. Києва від 20.08.2014 року №2529/26-55-22-10/ 33152670 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання TOB "НЕЗАЛЕЖНИЙ РЕЄСТРАТОР ПІДПРИЄМСТВ ХАРЧОВОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ УКРАЇНИ" () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.06.2014р. по 30.06.2014р.».

- акт Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області «Про неможливість проведення зустрічної звірки Приватного підприємства «Плюс Сервіс» () щодо підтвердження господарських відносин з підприємствами постачальниками та підприємствами покупцями за період 01.01.2014р. по 30.06.2014р.» від 12.08.2014 №476/10-06-22-04/37382299.

Дослідивши зазначені акти (т.6 а.с.8-87) суд вважає, що посилання на них в Акті перевірки відносно позивача як на докази про порушення податкового законодавства позивачем, є неправомірним та необґрунтованим, виходячи з наступного.

Відносно контрагентів позивача TOB «Арго Регіон», TOB «Аксіос Трейд», TOB «Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України», ПП «Плюс Сервіс» складені акти про неможливість проведення зустрічних звірок щодо підтвердження господарських відносин із іншими платниками податків.

Проведення зустрічних звірок органами державної фіскальної (податкової) служби регламентовано пп.73.5 ст.73 ПК України, а також Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою КМ України від 27.12.2010 року № 1232, Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом ДПА від 22.04.2011р. № 236.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається Довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Згідно з п.4.4 Методичних рекомендацій у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку встановленням відсутності суб'єкта господарювання за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3). Відповідно до затвердженої форми вказаного Акту в ньому може відображатися інформація, яка наявна в даних контролюючого органу про податкову звітність, дані раніше проведених перевірок, звірок, що мають (можуть мати) відношення до питань, наведених у запиті на проведення зустрічної звірки, інша наявна інформація.

Таким чином, згідно вищезазначених положень законодавства в актах, складених відповідно до п.73.5 ст.73 ПК України щодо проведення зустрічних звірок суб'єкта господарювання органами податкової служби не можуть бути зроблені висновки про будь-які порушення суб'єкта господарювання, оскільки зустрічна звірка не є перевіркою. Наявні результати при можливості проведенні та реального проведення зустрічної звірки складаються у Довідки по затвердженої формі.

Проте в акті відносно TOB «Арго Регіон», TOB «Аксіос Трейд», TOB «Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України», ПП «Плюс Сервіс» наявні такі висновки, яки зроблені лише на підставі даних інформаційних баз податкових органів без дослідження первинної документації, що не ґрунтується на вимогах законодавства.

28.10.2014 року Ірпінською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області складена довідка №263/22-4/34779872 «Про проведення зустрічної звірки TOB «Арго-Регіон» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за періоди з 01.01.2012р. по 31.11.2013р. та з 01.05.2014р. по 30.06.2014р., їх реальності та повноти відображення в обліку» (т.6 а.с.19-27).

Між тим, дослідивши вказану довідку №263/22-4/34779872 судом встановлено, що фактично зустрічна звірка не проводилась. У вступній частині довідки (розділ І) зазначено, що у зв'язку з відсутністю суб'єкта господарювання за юридичною адресою не можливо отримати документи по взаємовідносинам з підприємствами-покупцями та підприємствами - постачальниками за період з 01.01.2012 року по 31.11.2013 року та з 01.05.2014 року по 30.06.2014 року, та провести зустрічну звірку. В той час як в п.2.1 розділу ІІ Довідки зазначено про проведення зустрічної звірки. Проте фактично вона не проводилась відповідно до вимог законодавства, оскільки відсутні первинні документи, необхідні для її проведення.

Не відповідає вимогам податкового законодавства та Порядку №984 акт Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 13.11.2014 року № 3498/10-02-22-09/36596896/111 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Торговий дім «БЦ Шелтер» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період діяльності з 01.06.2014 по 31.07.2014 року», оскільки також проведений на підставі даних інформаційних баз без дослідження первинної документації. В акті перевірки зазначено про відсутність платника податків за юридичною адресою (т.6 а.с.58-81).

Суд вважає недостатнім для висновків Акту відносно позивача про порушення ним податкового законодавства посилання в ньому лише на акти ДПІ відносно контрагентів, при складанні яких порушені вимоги Порядку №984, висновки яких не ґрунтуються на законодавстві і не можуть бути підставою для прийняття правомірних рішень щодо застосування відповідальності відносно позивача. Данні актів перевірок відносно контрагентів позивача без притягнення до відповідальності цих контрагентів за порушення податкового законодавства не можуть бути безумовною підставою для встановлення факту порушень, оскільки акт - не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а є проміжним документом. В актах перевірки відносно позивача податковим органом не наведено жодного доказу про притягнення до будь-якої відповідальності за порушення податкового законодавства його контрагентів на підставі складених відносно них актів та причетність до цих порушень позивача. Проте сама по собі наявність порушень податкового законодавства зі сторони контрагентів позивача не може бути безумовною підставою для визначення податкових зобов'язань позивачу, оскільки позивач не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства своїми контрагентами.

Саме в актах відносно контрагентів позивача наявні посилання інших податкових органів на накази від 05.07.2013 року №245ДСК та від 05.09.2014 року №110/ДСК, які цитуються відповідачем, у зв'язку з чим суд вважає такими що не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача, які вчинені на підставі неіснуючих нормативних актів (наказу від 05.07.2013 року №245/ДСК та від 05.09.2014 року №110/ДСК).

Що стосується акту ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС від 20.06.2013року №394/22-2/37422839 «Про результати документальної невиїзної позапланової перевірки Приватного підприємства «Адвертайм Столиця» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з TOB «Престиж Строй 2012» (код за ) за весь період діяльності», на якій міститься посилання в акті перевірки відносно позивача та якій став підставою для висновків про порушення позивачем податкового законодавства, а саме завищення валових витрат операціях з ПП «Адвертайм Столиця» у розмірі 35150грн. та завищення податкового кредиту у сумі 7030грн., то він та його висновки взагалі не можуть бути прийняти до уваги у зв'язку з оскарженням ПП «Адвертайм Столиця» дій ДПІ.

Статтею 72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24.07.2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2014 року, по справі №810/3504/13-а задоволений позов ПП «Адвертайм Столиця». Визнані протиправними дії ДПІ у Києво-Святошинскому районі ГУ Міндоходів щодо проведення перевірки ПП «Адвертайм Столиця», за результатами якої складено акт від 20.06.2013 року № 394/22-2/37422839 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Приватного підприємства "Адвертайм Столиця" з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ "Престиж строй 2012" за весь період діяльності"; визнані протиправними дії ДПІ по формуванню у акті від 20.06. 2013 року № 394/22-2/37422839 висновків про відсутність реальності здійснення господарських операцій із платниками податків за весь період діяльності" за період грудень 2012 року-квітень 2013 року; визнани протиправними дії ДПІ у Києво-Святошинскому районі ГУ Міндоходів щодо коригування показників податкової звітності з податку на додану вартість ПП "Адвертайм Столиця" за період грудень-квітень 2013 року; зобовязано ДПІ поновити показники податкової звітності з податку на додану вартість ПП "Адвертайм Столиця" за період грудень 2012 року - квітень 2013 року.

Також постановою Київського окружного адміністративного суду від 18.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 року, по справі №810/4901/14 задоволений позов ТОВ «Арго Регіон». Визнані протиправними дії Ірпінської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області щодо внесення коригувань до автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», на підставі Акту №117/22-4-34779872 від 26.06.2014року; зобов'язано Ірпінську ОДПІ внести відповідні зміни до всіх інформаційних баз даних податкової звітності в частині скасування відображення інформації, викладеної в Акті №117/22-4-34779872 від 26.06.2014року.

Крім того, предметом судового розгляду є інші акти відносно контрагентів позивача, на які посилається відповідач в акті перевірки від 09.12.2014 року №2267/15-21-22-02/36361922 відносно ПП «Гранд Логістика».

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2014 року по справі №804/16133/14 задоволений частково позов ПП «Плюс Сервіс». Визнані протиправними дії Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області щодо коригування показників податкової звітності ПП «Плюс Сервіс» в підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», у тому числі в автоматизованій інформаційній підсистемі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені Приватним підприємством «Плюс Сервіс», здійснені на підставі акту № 476/10-06-22-04/37382299 від 12.08.2014 року; зобов'язано Броварську ОДПІ вилучити з усіх податкових електронних баз даних Головного управління Міндоходів у Київській області інформацію, внесену на підставі акту № 476/10-06-22-04/37382299 від 12.08.2014 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 року по справі №804/12098/14 задоволений частково позов ТОВ «Аксіос Трейд». Визнані протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо внесення коригувань (змін) до автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», зокрема, до підсистеми «Аналітична система» на підставі акту № 1753/26-55-22-08/36843514 від 20.06.2014 року, акту № 1618/26-55-22-08/36843514 від 11.06.2014 року та акту № 2027/26-55-22-08/36843514 від 24.07.2014 року; зобов'язано ДПІ у Печерському районі відновити в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок», зокрема, у підсистемі «Аналітична система» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, які були відкориговані (змінені) податковим органом на підставі акту № 1753/26-55-22-08/36843514 від 20.06.2014 року, акту № 1618/26-55-22-08/36843514 від 11.06.2014 року та акту № 2027/26-55-22-08/36843514 від 24.07.2014 року.

17.02.2015 року винесена постанова Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі №804/1282/15 за позовом TOB «Торговий Дім «БЦ Шелтер» до Білоцерківської ОДПІ ДФС у Київській області, Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій, зокрема щодо внесення до АІС відомостей на підставі акту перевірки №3498/10-02-09/36596896 від 13.11.2014 року з підстав відсутності порушень прав TOB «Торговий Дім «БЦ Шелтер», оскільки відносно нього на підставі акту не приймалось податкових повідомлень-рішень, а відображення в АІС відомостей з акту перевірки не є зміною показників податкової звітності, дані податкової звітності платника податків залишаються в обсягах, самостійно визначених платником податків.

Тобто судом визнано, що дані податкової звітності TOB «Торговий Дім «БЦ Шелтер» є незмінними, що свідчить про неможливість застосування даних внесених в АІС як податкову інформацію, як доказ порушення податкового законодавства TOB «Торговий Дім «БЦ Шелтер» та відповідно і його контрагентом - позивачем ПП „Гранд Логістика".

Крім того, дослідивши первинні документи, які були предметом дослідження перевіряючими, по господарським взаємовідносинам позивача з TOB «Аксіос Трейд», TOB «Арго Регіон», TOB «Торговий Дім «БЦ Шелтер», TOB «Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України», ПП «Плюс Сервіс», ПП «Адвертайм Столиця» - договори, податкові та видаткові накладні, розрахунки. суд дійшов до висновку про неспроможність висновку перевіряючих про нікчемність правочинів, укладених позивачем з контрагентами, та відповідно - неправомірність нарахування позивачу податкових зобов'язань за вказаними господарськими операціями.

В акті перевірки відносно позивача не заперечується наявність у позивача всіх первинних документів та відображення їх в податковому обліку відповідно до законодавства, наявність податкових накладних по взаємовідносинам з контрагентами, на підставі яких сформований податковий кредит відповідного періоду. Зазначені податкові накладні враховані при подачі податкових декларацій за відповідний період, занесені в реєстр виданих та отриманих податкових накладних та додаток 5 до податкової декларації. Таким чином, в акті перевірки не спростовується виконання позивачем вимог законодавства щодо формування валових витрат та податкового кредиту.

Висновки перевіряючих ґрунтуються на актах відносно контрагентів та припущеннях про неможливість ними виконати умови договорів. Проте суд вважає неспроможним зазначені припущення перевіряючих відносно контрагентів позивача та покладення їх в обґрунтування висновків щодо порушення податкового законодавства позивачем. Акт перевірки не містить жодних доказів щодо невиконання умов договорів та наявності порушень податкового законодавства саме позивачем.

Судом встановлено, що ПП „Гранд Логістика" уклало договори про надання послуг по транспортно-експедиторському обслуговуванню: з TOB «Аксіос Трейд» №280314Т від 28.03.2014 року (т.2 а.с.35-38), з TOB «Арго Регіон» №091113 від 01.11.2013 року (т.2 а.с.128-132), з TOB «Торговий Дім «БЦ Шелтер» №290414Т від 29.04.2014 року (т.2 а.с.62-66), з TOB «Незалежний реєстратор підприємств харчової промисловості України» №020614Т від 02.06.2014 року (т.2 а.с.99-103), ПП «Плюс Сервіс» №050614Т від 05.06.2014 року (т.2 а.с.123-127), з ПП «Адвертайм Столиця» №010113 від 15.01.2013 року (т.3 а.с.135-139).

Договори укладені позивачем з зазначеними контрагентами відповідають вимогам ст.180 ГК України. Зазначені договори виконані сторонами, що підтверджується первинною документацією: заявками до договорів, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунками-фактурами, оборотно-сальдовими відомостями, товарно - транспортними накладними, податковими накладними, також здійснення вказаних операцій на підставі первиних документів відображено в податковому обліку (т.1 а.с.112-251, т.2 а.с. 1-34,40-61,67-98,194-122,133-250, т.3 а.с.1-134,140-251,т.4 а.с.-250,т.5 а.с.1-172). Жодного доказу того, що господарські операції по вищевказаному договору не були здійснені перевіряючими не зазначено в Акті перевірки та не надано до суду в обґрунтування наданих заперечень на позов.

Крім того, статтею 18 Закону України від 15.05.2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" визначено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Судом достовірно встановлено, що контрагенти позивача на час здійснення господарських операцій були зареєстровані в ЄДР як діючі підприємства, зареєстровані платниками ПДВ.

Відповідач, якій є суб'єктом владних повноважень не зазначив в наданих до суду запереченнях на позов жодного доказу в спростування зазначених доводів позивача, а також жодного доказу про обізнаність позивача про будь які недостовірні відомості відносно контрагента або його обізнаність щодо порушень податкового законодавства зі сторони контрагента та причетність до цих порушень позивача. Таких доказів не містить і Акт перевірки відносно позивача.

Суд вважає, що саме позивач будь-яких порушень податкового законодавства, по господарським операціям з вказаними в акті перевірки контрагентами щодо формування валових витрат та податкового кредиту не допустив, підстави для нарахування йому податкових зобов'язань на підставі акту перевірки від 09.12.2014 року №2267/15-21-22-02/36361922 відсутні.

Крім того, наявність порушень податкового законодавства зі сторони контрагента позивача (якщо таки порушення будуть встановлені у порядку визначеному законодавством) не може бути безумовною підставою для визначення податкових зобов'язань позивачу, оскільки позивач не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства своїми контрагентами. Жодна норма законодавства не вимагає від платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ним бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба. Між тим, судом встановлено, щодо жоден з контрагентів позивача не був притягнутий до відповідальності за порушення податкового законодавства, а тому посилання в акті перевірки на наявність таких порушень зі сторони контрагентів позивача є неспроможними.

При цьому суд враховує положення ст.244-2 КАС України щодо обов'язковості рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, та Постанову Верховного Суду України від 11.01.2011 року по справі ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ, в якому зазначено, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Вимога закону щодо надмірної сплати ПДВ як необхідної умови повернення з бюджету сум цього податку його платником стосується саме цього платника і сплати ним податку у ціні придбання товарів (послуг) їх постачальникам.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ від 19.12.2014 року №, №.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням того, що відповідач є суб'єктом владних повноважень, а позивач при подачі позову сплатив судовий збір частково відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (10 відсотків розміру ставки судового збору), суд вважає судові витрати розподіленими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128,159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства „Гранд Логістика" до державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного Управління Міндоходів в Одеській області про визнання дій не правомірними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.12.2014 року № та № - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного Управління Міндоходів в Одеській області від 19.12.2014 року № (форми Р) про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 19036,00грн. (15229,00грн. за основним платежем, 3807,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями), № (форми Р) про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 420246,00грн. (336197,00грн. за основним платежем, 84049,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.