Справа № 759/20132/14-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, третя особа - Головне управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі - відповідач), третя особа - Головне управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо розподілу щомісячного розміру пенсії позивача на дві частини (недоплати частини щомісячної пенсії);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві щомісячно виплачувати позивачу нарахований розмір пенсійного забезпечення без притримання будь-яких сум з неї;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві утримуватись від поділу щомісячного розміру пенсії на дві частини та від щомісячного притримання частини щомісячної пенсії;

- встановити відповідачеві строк подачі звіту про виконання постанови суду, прийнятої за результатами розгляду даного позову.

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково: визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправними щодо розподілу щомісячного розміру пенсії ОСОБА_2 на дві частини (недоплати частини щомісячної пенсії); зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві щомісячно виплачувати ОСОБА_2 нарахований розмір пенсійного забезпечення без притримання частини пенсії; стягнено з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог, вважаючи, що судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2008 року № 10/348 зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести, починаючи з 15.11.2006 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ч. 3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року з урахуванням розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, в тому числі отримуваних ним щомісячних надбавок (доплат), встановлених особам, які мали право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і були залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2009 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2008 року № 10/348 скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.04.2011 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2009 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 16.01.2012 року постанову Вищого адміністративного суду України від 14.04.2011 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.10.2012 року №КУ9991/29746/12 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2009 року змінено, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2008 року № 10/348 залишено в силі.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2013 року №759/12452/13-а зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві продовжувати враховувати з липня 2011 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2008 року у справі № 10/348 і продовжувати з липня 2011 року обчислювати пенсію ОСОБА_2 з його грошового забезпечення за останньою перед звільненням штатною посадою з урахуванням всіх основних, додаткових видів грошового забезпечення та премії згідно з його грошовим атестатом серії НОМЕР_1, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 року.

Також ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.09.2013 року №10/348 роз'яснено, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зобов'язане провести, починаючи з 15 листопада 2006 року, перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ч. 3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством з урахуванням перелічених у грошовому атестаті серії НОМЕР_1, в тому числі отримуваних ним щомісячних надбавок (доплат), встановлених особам, які мали право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і були залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 року №10/348, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.09.2013 року залишено без змін.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2008 року видано виконавчий лист, по якому відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві 31.07.2014 року відкрито виконавче провадження.

В рамках даного виконавчого провадження, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві проведено перерахунок пенсії за період з 15.11.2006 року по 22.07.2011 року на суму 15409,01 грн. Для проведення виплати зазначених коштів оформлено доручення на одноразову виплату пенсії (допомоги) пенсіонеру, про що було в свою чергу повідомлено державного виконавця листом від 29.08.2013 року № 20319/13.

Крім того, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07.04.2014 року у справі № 2-а/759/36/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2014 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині виключення премії у розмірі 1468,26 грн. зі складу грошового забезпечення, з якого має здійснюватись нарахування пенсії ОСОБА_2, починаючи з 15.11.2006 року, за вислугу років за останньою штатною посадою перед звільненням з військової служби та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 за вислугу років за останньою штатною посадою перед звільненням з військової служби, починаючи з 15.11.2006 року, з урахуванням премії у розмірі 1468,26 грн., яка входить до складу грошового забезпечення згідно із грошовим атестатом серії НОМЕР_1

Святошинським районним судом м. Києва 11.08.2014 року видано виконавчий лист за № 2-а/759/36/14 на підставі якого державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві 18.08.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44394398. Сума до виплати за період з 15.11.2006 року по 30.09.2014 року, згідно розрахунку, становить 59690,19 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 року у справі № 756/11814/13-а та постанову Вищого адміністративного суду України від 25.09.2014 року у справі № К/9991/29154/13 (справа № 759/18988/13-а) зазначає, що суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується з таким твердженням відповідача та зазначає, що під час вирішення спору щодо перерахунку призначеної пенсії, питання визначення обов'язкових для врахування складових такої пенсії, є обов'язковим для з'ясування, так як ці питання є невід'ємними. Що і було відповідно зроблено судами, як вбачається з тексту вищевказаних судових рішень за результатом розгляду звернень позивача.

Таким чином, вказаними судами в межах спорів щодо наявності підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача було визначено та конкретизовано складові, які мають застосовуватись при такому перерахунку, що, відповідно, впливає і на розмір пенсії позивача.

Відповідно, порушене позивачем в межах даної справи питання виплати не всієї суми пенсії, стосується саме належного виконання відповідачем вищевказаних рішень судів.

Крім того, даний висновок суду апеляційної інстанції фактично підтверджений і самим позивачем під час розгляду апеляційної скарги.

Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон України № 606-XIV) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

При цьому, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР.

Відповідно до статті 1 Закону України № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Отже, вчинення дій спрямованих на виконання рішень судів, в тому числі застосування заходів впливу в разі їх невиконання та/або неналежного виконання, є виключною компетенцією органів державної виконавчої служби, що виключає можливість задоволення позовних вимог щодо надання оцінки діям сторони виконавчого провадження - боржника в порядку судового розгляду.

При цьому, позивач має право подати до суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення, заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду, в порядку передбаченому ч.9 ст. 267 КАСУ.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, третя особа - Головне управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 01.04.2015 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.