Справа № 546/121/15-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 р. Справа № 546/121/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області на постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу, -

В с т а н о в и л а:

26 січня 2015 року позивач - управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області (далі -УПФУ, пенсійний орган, позивач) - звернувся до суду з позовом про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 13.01.2015 року ВП № 45262023 про накладення штрафу в сумі 680 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувана постанова про накладання штрафу є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки судове рішення не виконано з незалежних від управління причин.

Постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову УПФУ відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі УПФУ, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову з прийняттям нового судового рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

Апелянт зазначає, що УПФУ судове рішення по справі № 2-а/546/44/14, у межах свої повноважень, виконало у повному обсязі і здійснило перерахунок та нарахування основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 розпорядженням від 06.11.2014 року № 118354. Про дану обставину повідомлено відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області листом від 12.11.2014 року. Пенсійним органом зауважено про те, що управлінням надано державному виконавцю розпорядження про проведення відповідного перерахунку, повідомлено, що виплати по рішенню суду не проведені у зв'язку з відсутністю відповідного фінансового ресурсу Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України, що і є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), - скасуванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 45262023 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а/546/44/14, виданого 23 жовтня 2014 року Решетилівським районним судом Полтавської області, про зобов'язання УПФУ починаючи з 15 січня 2014 року, та до внесення змін до законодавства з урахуванням проведених виплат здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

УПФУ здійснено перерахунок та донарахування основної та додаткової пенсії ОСОБА_1, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розпорядження № 118354 від 06.11.2014 року (а.с. 30), яке 12.11.2014 року направлено старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Дрібній Ю.А. (а.с. 27). Дані обставини відповідачем не заперечуються.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Дрібною Ю.А. серії ВП № 45262023 від 13.01.2015 року на боржника - УПФУ, у зв'язку з невиконанням вимоги державного виконавця щодо виконання виконавчого документа в повному обсязі, в порядку, передбаченому ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», накладений штраф у розмірі 680 грн. (а.с. 7).

Дана постанова отримана УПФУ, відповідно до штампу реєстрації вхідної кореспонденції, 21.01.2015 року (а.с. 6), а отже десятиденний строк на оскарження рішення позивачем дотриманий.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими, оскільки на час розгляду справи кошти хоча і були нараховані однак не виплачені, а отже судове рішення залишилось не виконаним. Зазначено, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем в межах наданої йому компетенції і у відповідності до вимог законодавства. Зауважено про те, що згідно правової позиції Європейського суду - відсутність бюджетних коштів не є поважною причиною невиконання судового рішення.

Колегія суддів, не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог, зазначає наступне.

01.01.2013 року набув чинності Закон України від 05.06.2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким закріплено процедуру виконання рішень національних судів, ухвалених після набуття цим Законом чинності і виконання яких гарантується державою. 19.09.2013 року у Закон внесені зміни, спрямовані на вирішення питання щодо погашення вже існуючої заборгованості за такими судовими рішеннями, ухваленими до 01.01.2013 року.

03.09.2014 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова N 440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою». Цей Порядок передбачає процедуру інвентаризації та погашення заборгованості за рішеннями національних судів, що підлягають виконанню, у тому числі, і рішень, які носять зобов'язальний характер.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 75 Закону України від 21.04.1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому ст. 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

В силу положень ч. 1 ст. 89 Закону № 606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, для прийняття рішення щодо застосування санкцій, передбачених ч. 1 ст. 89 цього Закону державний виконавець повинен встановити два факти: по-перше, що судове рішення не виконано, по-друге, що рішення суду не виконано без поважних на те причин.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови про накладення штрафу державним виконавцем вказано, що перерахунок пенсії згідно рішення суду здійснено, однак виплату коштів боржником не проведено. Таким чином, рішення суду та вимоги державного виконавця боржником не виконано у повному обсязі. При цьому, державний виконавець не зазначив, які дії повинен був вчинити пенсійний орган для виконання судового рішення, з яких причин судове рішення не виконане та чому ці причини є неповажними.

Частиною 1 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано жодних доводів в обґрунтування прийнятого рішення.

Посилання суду на відповідні рішення Європейського суду з прав людини щодо неможливості посилання державним органом при виконанні судових рішень на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань безпідставні, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, не стосуються питання звільнення пенсійного органу від виконання судового рішення.

Таким чином, судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини справи, що призвело до її неправильного вирішення, а тому колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України, розгляд справи відбувся за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 1, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області - задовольнити.

Постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2015 року - скасувати з прийняттям нового судового рішення про задоволення адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Дрібної Юлії Анатоліївни про накладення штрафу в сумі 680 грн. від 13.01.2015 року ВП № 45262023.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30 березня 2015 року