Справа № 815/7126/14
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7126/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Солдатовій О.С.

За участю сторін:

Представників позивача: Ярмоленко О.В., Горбенко М.С.

Представників відповідача: Браїловської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» до Головного управління Держземагенства в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Нива», ОСОБА_4, про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі ДП «НЕК «Укренерго») в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» (далі ВП «ПЕС») звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Нива», ОСОБА_4, про визнання протиправною відмову відповідача у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування позивачу земельної ділянки для будівництва та експлуатації ПС 750 кВ «Приморська» на території Роздільнянського району Одеської області за межами населеного пункту в районі с.Широке Яковлівської сільської ради площею 61,729 га та зобов'язання ГУ Держземагенства в Одеській області затвердити зазначений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що енергетичною стратегією України на період до 2030 року визначено, що задля забезпечення сталої роботи об'єднаної енергосистеми України, ефективного використання потужностей електростанцій України, дотримання нормативних умов видачі потужностей Хмельницької, Рівненської, Запорізької атомних електростанцій та регулюючих потужностей гідроакумулюючих електростанцій, зокрема, Дністровської, необхідно завершити формування транзитних магістралей напругою 750 кВ, зокрема, південної (Хмельницька АЕС - Дністровська ГАЕС - Приморська - Каховська - Запорізька АЕС загальною довжиною ліній до 1050 км. та трансформаторною потужністю підстанцій Приморська та Каховська - 4000МВА). Задля цих потреб розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації від 17.05.2010 року №357/А-2010 було погоджено ДП «НЕК «Укренерго» передпроектні матеріали місця розташування земельної ділянки для будівництва ПС 750 кВ «Приморська» на земельній ділянці орієнтовною площею 65,048 га, у тому числі: за рахунок земель запасу площею 61,729 га на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за межами населеного пункту. В подальшому розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації №1014/А-2010 від 25.10.2010 року було погоджено місце розташування ПС 750 кВ «Приморська» за рахунок земель запасу у розмірі 61,729 га та приватної власності громадянина ОСОБА_4 у розмірі 3,707 га з наданням дозволу на розроблення проекту землеустрою.

На виконання зазначеного розпорядження позивачем було виготовлено відповідний проект землеустрою, який було подано на погодження до Головного управління Держземагенства в Одеській області. За результатами розгляду документації із землеустрою Головним управлінням Держземагенства в Одеській області було відмовлено в узгодженні спірного проекту землеустрою із зазначенням у листах №2-10-14/5086 від 07.10.2013 року, №19-15-0.9-10028/2-14 від 27.10.2014 року зауважень, а саме: земельна ділянка за бажаним місцем розташування передбачається до відведення за рахунок земель колективної власності згідно державного акту серії ОД-20-160 від 10.10.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №75.

Позивач вважає дії Головного управління Держземагенства в Одеській області з відмови у погодженні проекту землеустрою неправомірними та такими, що вчинені не у відповідності до вимог чинного земельного законодавства, оскільки діючим Земельним кодексом України не передбачено колективної форми власності та всі не передані у приватну власність сільськогосподарські землі визнані землями державної власності, право на які відповідно до ч.4 ст.123 Земельного кодексу України набувається і реалізується державою через територіальні органи Держземагенства.

Представники позивача у судовому засіданні, посилаючись на обґрунтування, викладені у адміністративному позові, підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов (а.с. 28-33), наполягала, що оскаржувані дії відповідача є законними та обґрунтованими. Зазначила, що у Головного управління Держземагенства в Одеській області відсутні підстави для погодження проекту землеустрою щодо відведення ДП «НЕК «Укренерго» земельної ділянки в постійне користування за рахунок земель запасу площею 61,729 га на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту), оскільки згідно державного акту на право колективної власності на землю КСП «Нива» серії ОД-20-160 від 10.10.1995 року ці землі продовжують перебувати у колективній власності; питання щодо передачі їх до комунальної чи державної власності на даний час не вирішено, а тому у відповідача відсутні повноваження щодо розпорядження цими землями. При цьому, представник відповідача послалась на позицію центрального органу з питань земельних ресурсів, яким у листі від 16.09.20103 року №22-28-013-16472/2-13 було зазначено, що якщо землі колективної власності не були повернуті до земель державної чи комунальної власності і право власності на них підтверджується державним актом на право колективної власності на землю, розпорядження вищевказаними землями не належить до компетенції жодного органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, визначеного ст. 122 Земельного кодексу України, а землі залишаються у колективній власності (а.с. 177).

Представники сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» та ОСОБА_4 до суду не з'явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, а тому, виходячи з положень ст. 128 КАС України та за згодою сторін, справу було розглянуто судом за відсутності третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Судом під час офіційного з'ясування обставин у справі встановлено наступне:

На підставі рішення №4 від 02.06.1995 року Яковлівської сільської ради народних депутатів колективному сільськогосподарському підприємству (далі КСП) «Нива» було видано державний акт серії ОД-20-160 від 10.10.1995 року (зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №75) на право колективної власності на земельну ділянку у розмірі 4595,9 га на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за межами населеного пункту (а.с. 60, 57-59).

Розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації від 17.05.2010 року №357/А-2010 було погоджено ДП «НЕК «Укренерго» передпроектні матеріали місця розташування земельної ділянки для будівництва та експлуатації ПС 750 кВ «Приморська» в постійне користування на земельній ділянці орієнтовною площею 65,048 га, в тому числі: за рахунок земель запасу Яковлівської сільської ради площею 61,729 га, та за рахунок земель приватної власності громадянина ОСОБА_4 площею 3,319 га, на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за межами населеного пункту при умові виконання вимог, визначених власниками землі, землекористувачами та відповідними відділами і службами (а.с. 14).

Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації №1014/А-2010 від 25.10.2010 року було погоджено місце розташування ПС 750 кВ «Приморська» за рахунок земель запасу 61,729 га та приватної власності 3,707 га та надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ДП «НЕК «Укренерго» в постійне користування земельної ділянки орієнтовною площею 65,048 га на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за межами населеного пункту (а.с. 15).

На виконання зазначеного розпорядження та за замовленням позивача МПП «Землеустрій» було виготовлено проект землеустрою щодо відведення ДП «НЕК «Укренерго» в постійне користування земельної ділянки площею 65,048 га для будівництва та експлуатації ПС 750 кВ «Приморська» на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за межами населеного пункту (а.с. 122-165).

При цьому ДП «НЕК «Укренерго» було отримано згоду громадянина ОСОБА_4 на вилучення у нього частини земельної ділянки площею 3,319 га, яка належить йому на праві приватної власності на підставі державного акту серії НОМЕР_1, для викупу землі для будівництва ПС 750 кВ «Приморська» (а.с. 55-56).

В іншій частині зазначений проект землеустрою (щодо відведення в постійне користування земельної ділянки у розмірі 61,729 га) відокремленим підрозділом ДП «НЕК «Укренерго» було подано на погодження до Головного управління Держземагенства в Одеській області.

Разом з тим, листами Головного управління Держземагенства в Одеській області №2-10-14/5086 від 07.10.2013 року, №19-15-0.9-10028/2-14 від 27.10.2014 року було відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки земельна ділянка у розмірі 61,729 га за бажаним місцем розташування передбачається до відведення за рахунок земель колективної власності згідно державного акту серії ОД-20-160 від 10.10.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №75 (а.с. 10-13).

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги ДП «НЕК «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «ПЕС» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, «на підставі» означає, що суб'єкт владних зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. «У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, встановлених законами. «У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дії, і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до вимог ст.123 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-III (далі ЗК України) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Частино 4 ст. 123 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 186-1 цього Кодексу проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Крім того, ч. 4 ст. 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи наділені повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Представники позивача у судовому засіданні в обґрунтування протиправності відмови Головного управління Держземагенства в Одеській області у затвердженні спірного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування площею 61,729 га, посилались на те, що станом на час відповідного звернення до відповідача діяв Земельний кодекс України №2768-III від 25.10.2001 року, яким взагалі не передбачено такої форми власності на землю як колективна, а відповідно до вимог пп. «г» п. 4 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року №5245-VІ землі колективної власності визнані землями державної власності, право на які згідно ч. 4 ст. 122 ЗК України набувається та реалізується державою через територіальні органи Держземагенства. Крім того, представники позивача зазначали, що спірна земельна ділянка площею 61,729 га на даний час входить до складу земель сумісного користування СТОВ «Нива», яке не є правонаступником КСП «Нива» (на ім'я якого Яковлівською сільською радою народний депутатів видавався державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-20-160 від 10.10.1995 року). До того ж зазначені підприємства (за твердженням представників позивача), фактично не існують, спірну земельну ділянку не використовують та будь-яку сільськогосподарську діяльність на цій ділянці не здійснюють, у зв'язку з чим Роздільнянською районною державною адміністрацією Одеської області спільно з Яковлівською сільською радою було проведено обстеження цієї земельної ділянки та вчинялись дії по переведенню її із земель колективної власності до земель державної власності (а.с. 61-92).

Статтею 3 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року №561-XII було передбачено, що власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну. Розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх.

Згідно ч. 2 ст. 5 ЗК України (1990 року) суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 15.04.1993 року №28 (яка була чинною на момент видачі державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-20-160 від 10.10.1995 року), право власності на землю і право постійного користування землею посвідчується державними актами: на право колективної власності на землю; на право приватної власності на землю; на право постійного користування землею, форми яких затверджені Верховною Радою України.

Відповідно до абз.1 п.1.2. цієї Інструкції державні акти, що посвідчують право власності на землю або право постійного користування землею, яка перебуває у державній власності, видаються на підставі рішень Верховної Ради України, Верховної Ради Республіки Крим, місцевих Рад народних депутатів.

Відповідно до ст.28 Земельного кодексу України (1990 року) право колективної та приватної власності на земельну ділянку чи її частину припиняється у разі: добровільної відмови від земельної ділянки; відчуження (продажу) земельної ділянки Раді народних депутатів; викупу земельної ділянки для державних або громадських потреб; припинення у випадках, передбачених пунктами 4, 6-8 статті 27 цього Кодексу (а саме: систематичного невнесення земельного податку в строки, встановлені законодавством України, а також орендної плати в строки, визначені договором оренди; використання земельної ділянки способами, що призводять до зниження родючості ґрунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки; використання землі не за цільовим призначенням; невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і протягом двох років - для несільськогосподарських потреб).

Право власності на землю може бути також припинено у випадках, коли купівля-продаж, дарування, застава, самовільний обмін земельних ділянок землекористувачами, в тому числі орендарями, а також угоди, укладені власниками землі з порушенням установленого для них порядку придбання або відчуження земельних ділянок, є недійсними.

Земельна ділянка може бути вилучена у особи, якщо судом буде встановлено придбання її за рахунок доходів, одержаних від злочинної діяльності.

Частиною 5 ст. 116 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Приписами Земельного кодексу України від 25.10.2001 року не врегульовано питань права колективної власності на землю; не передбачено положень, які б припиняли право колективної власності на землю тих підприємств, які таке право отримали відповідно до вимог Земельного кодексу України від 18.12.1990 року.

Системно проаналізувавши вищезазначені норми земельного законодавства, суд дійшов висновку, що із вступом в дію нового Земельного кодексу України від 25.10.2001 року право колективної власності на землю, за умов відсутності обставин припинення права колективної власності, передбачених ст. 28 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, не перестає існувати у тих суб'єктів, які були наділені ним відповідно до вимог Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, та земельні ділянки, посвідчені державними актами на право колективної власності на землю, залишились у колективній власності відповідних суб'єктів.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що на час виникнення спірних правовідносин або ж на момент вирішення адміністративної справи №815/7126/14, компетентними органами виконавчої влади або територіальними органами Держземагенства приймались рішення про вилучення або викуп спірної земельної ділянки площею 61,729 га із колективної власності КСП «Нива», чи припинялось право цього сільськогосподарського підприємства на землю з обставин, передбачених ст. 28 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, представниками позивача до суду надано не було. Таких фактів не було встановлено і судом під час офіційного з'ясування обставин у справі.

При цьому, як вбачається з інформації відділу статистики в Роздільнянському районі Головного управління статистики в Одеській області, відділу Держземагенства у Роздільнянському районі сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Нива» зареєстровано у Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як правонаступник КСП «Нива» та фактично здійснює свою діяльність на території Роздільнянського району Одеської області (а.с. 98, 101-104, 167-168).

Враховуючи вищевикладене та чинність на час розгляду справи державного акту КСП «Нива» на право колективної власності на землю серії ОД-20-160 від 10.10.1995 року, суд вважає хибним твердження представників позивача про те, що спірна земельна ділянка площею 61,729 га на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за межами населеного пункту фактично є землею державної власності та не знаходиться на час розгляду справи у колективній власності СТОВ «Нива».

Будь-яких доказів звернення до СТОВ «Нива» задля погодження питання передачі зазначеної ділянки площею 61,729 га на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за межами населеного пункту в постійне користування позивачу для будівництва та експлуатації ПС 750 кВ «Приморська» (як то було зроблено з власником іншої земельної ділянки площею 3,707 га громадянином ОСОБА_4) представниками ДП «НЕК «Укренерго» до суду надано не було.

Твердження ж представників відокремленого підрозділу ДП НЕК «Укренерго» на прийняття рішення Роздільнянською РДА про передачу спірної земельної ділянки до земель державної власності суперечить фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 28.02.2011 року Яковлівська сільська рада звернулась до Роздільнянської районної державної адміністрації із клопотанням про переведення земельних ділянок загальною площею 760,40 га із земель сумісного використання СТОВ «Нива» в землі запасу Яковлівської сільської ради (а.с. 61).

Розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації від 14.03.2011 року №208/А-2011 було створено комісію з інвентаризації земель СТОВ «Нива», розташованих на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за межами населеного пункту, якою в подальшому було проведено обстеження зазначених земель (а.с. 64).

За результатами обстеження земель СТОВ «Нива» комісією було складено акт обстеження, який було затверджено розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації від 14.07.2011 року № 607/А-2011 (а.с. 65-66, 67). У висновку зазначеного акту обстеження комісією було висловлено думку про доцільність переведення земель СТОВ «Нива» до земель запасу Яковлівської сільської ради та внесення змін до земельно-облікової документації.

Як вбачається з інформації відділу Держземагенства у Роздільнянському районі Одеської області та Роздільнянської районної державної адміністрації, рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з припинення права колективної власності КСП «Нива» або СТОВ «Нива» на спірну земельну ділянку та передачі її до державної власності не приймалось, змін до земельно-облікової документації земельної ділянки не вносилось (а.с. 167-168, 170-176).

Зазначене представниками державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в судовому засіданні спростовано не було.

Рішення Роздільнянської районної ради від 29.11.2011 року №191-VI, Одеської обласної ради від 28.12.2011 року №376-VI та Яковлівської сільської ради від 10.08.2011 року №57-VI (а.с. 62, 63, 68), які надані представниками позивача до суду, також не свідчать про обґрунтованість позовних вимог, оскільки в них йдеться лише про погодження (відповідно до вимог ст.9 Закону України №1457-IV від 05.02.2004 року «Про розмежування земель державної та комунальної власності») переліків земельних ділянок на території Роздільнянського району Одеської області, які залишаються в державній власності або передаються до комунальної власності, та не визначають обов'язку СТОВ «Нива» передати спірну земельну ділянку до державної власності.

Зазначене також підтверджується переліком земельних ділянок, які можуть бути віднесені до державної власності територіальної громади за межами населених пунктів, зокрема, с. Яковлівка (а.с. 69-92).

Суд також вважає помилковим твердження представників позивача про те, що відсутність прав приватної власності на земельну ділянку площею 61,729 га на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за межами населеного пункту, свідчить про необхідність її віднесення до земель державної власності лише на підставі положень пп. «г» п. 4 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року №5245-VІ, без вирішення питання про припинення права колективної власності СТОВ «Нива» на земельну ділянку в порядку, визначеному законом.

Посилання представників позивача на обов'язок Роздільнянської районної державної адміністрації та органів Держземагенства вчинити дії по переведенню відповідних земель СТОВ «Нива» з колективної до державної власності, суд в якості підстави для задоволення позовних вимог відокремленого підрозділу ДП «НЕК «Укренерго» до уваги не приймає, оскільки на час розгляду адміністративної справи №815/7126/14 зазначені дії відповідними органами виконавчої влади чи місцевого самоврядування вчинені не були, а між позивачем та цими органами відсутній адміністративно-правовий спір з приводу не вчинення дій або прийняття рішень з припинення права колективної власності.

З цих підстав суд вважає, що у Головного управління Держземагенства в Одеській області були відсутні правові підстави для погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка перебуває у колективній власності, в постійне користування ДП «НЕК «Укренерго» за рахунок земель запасу площею 61,729 га на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за межами населеного пункту.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд, перевіривши на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України оскаржувані дії Головного управління Держземагенства в Одеській області щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування ДП «НЕК «Укренерго» земельної ділянки для будівництва та експлуатації ПС 750 кВ «Приморська», дійшов висновку, що вони є законними та обґрунтованими, вчиненими з підстав, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача про визнання цих дій протиправними та зобов'язання відповідача погодити проект землеустрою задоволенню не підлягають.

Судові витрати суд вважає за необхідне розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 122, 158-163, 167, 186, 254 КАС України , суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» до Головного управління Держземагенства в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Нива», ОСОБА_4, про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на постанову, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 06 квітня 2015 року.

Суддя Білостоцький О.В.