Справа № 820/19828/14
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р.Справа № 820/19828/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

представників сторін: позивача - Москаленко Я.М., відповідача - Зозулі М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2015р. по справі № 820/19828/14

за позовом Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ"

до Харківської митниці Міндоходів

про скасування рішення та картки відмов,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Новий Стиль" (далі по тексту - позивач, ПАТ "Новий Стиль") звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці Міндоходів (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/001007/2 від 04.07.2014 року;

- скасувати картку відмови Харківської обласної митниці в прийнятті митної декларація, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00562 від 04.07.2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2015р. по справі №820/19828/14 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" до Харківської митниці Міндоходів про скасування рішення та картки відмови - задоволено у повному обсязі.

Скасовано рішення Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 807000003/2014/001007/2 від 04.07.2014 року.

Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00562 від 04.07.2014 року.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив суд скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2015 р. по справі №820/19828/14 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі, надісланих поясненнях та його представник у судовому засіданні посилається на невідповідність оскаржуваного рішення суду першої інстанції, зокрема, вимогам ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, недотримання судом першої інстанції вимог ст.86 КАС України, не застосування положень ст.ст.52, 54 Митного кодексу України.

Стверджує, що Харківським окружним адміністративним судом не надано належної правової оцінки тим обставинам, що посадовими особами митниці під час контролю правильності визначення митної вартості товару встановлено, що заявлена позивачем митна вартість товару по ЕМД №807100000/2014/025838 від 23.06.2014 року нижча, ніж при попередньому митному оформленні подібного товару ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ".

Вважає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам щодо неможливості визначення митної вартості за основним методом. Так, пояснив, що неможливість прийняття методу оцінки за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) обумовлена тим, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та відмовою декларанта в наданні всіх необхідних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ. Так, вказав на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного Кодексу України. Неможливості прийняття методу оцінки за ціною угоди щодо ідентичних товарів пояснив відсутністю у митного органу та ненадання декларантом інформації щодо вартості операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Враховуючи вищезазначене, вказав на те, що рішення про коригування митної вартості товарів від 04.07.2014 №807000003/2014/001007/2 було прийнято за другорядним (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) методом, відповідно до статей 60-61 МК України, та відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 р. № 362, при прийнятті якого митним органом за основу взято наявну в митниці цінову інформацію ЄАІС щодо рівня митної вартості на подібні товари. Зазначив, що внаслідок застосованої процедури консультацій платник податків не виконав вимог митного органу, витребуваних митницею документів, необхідних для застосування основного методу визначення митної вартості товару, не подав. У зв'язку з неможливістю застосування кожного наступного методу визначення митної вартості товару, митний орган правомірно застосував третій метод відповідно до ст.64 Митного кодексу України.

Відповідно до вищевикладеного вважає, що Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.07.14 № 807000003/2014/001007/2 прийняте за резервним методом визначення митної вартості товару, у відповідності до ч. 3 ст.53, п. 1 ч. 4 ст. 54, п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 54, п. 2 ч. 6 ст. 54, ст. ст. 55, 58, 59, 64 МК України, наказу Мінфіну України від 24.05.2012 № 598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», зареєстрованого в Мін'юсті України 01.06.2012 за № 883/21195, Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 13.07.2012 № 362, є правомірним.

Вказав на те, що Харківською митницею Міндоходів відмовлено у митному оформленні на підставі п. 2, 3 ч. 6 ст. 54, ст. 256 МК України та у спосіб, що визначений Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Мінфіну України від 30.05.2012 року № 631, зареєстрованого в Мін'юсті України 10.08.2012 р. за № 1360/21672, прийнято картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Звертає увагу на те, що у гр. 47 (нарахування платежів) митної декларації відсутня інформація під цифровим кодом «55», щодо надання фінансових гарантій в розмірі, різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, тобто вважає, що позивач погодився з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів та сплатив митні платежі.

Додатково пояснив, що джерелом інформації для спірного рішення стала митна декларація №807100000/2014/22168 від 30.05.2014, яка була подана позивачем на підставі рішення про коригування митної вартості №80700000/2014/000816/2 від 29.05.2014 року, скоригована за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних товарів). У МД №807100000/2014/22168 від 30.05.2014 позивачем самостійно визначено митну вартість товарів. При цьому, позивач не скористався правом на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання у вигляді сплати до державного бюджету сум податків та зборів згідно з митною вартістю товарів, визначених митним органом, а рішення про коригування митної вартості товару від 29.05.2014 №80700000/2014/000816/2 не було оскаржене та на теперішній час є чинним.

У зв'язку з викладеним, просив відмовити в задоволенні заявлених вимог, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Позивач у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, додаткових запереченнях та його представник у судовому засіданні, з викладених підстав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначив, зокрема, що при здійсненні митного оформлення позивачем для підтвердження митної вартості конкретної поставки та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, було надано усі документи, які передбачені чинним законодавством, зокрема , ч.2 ст.53 МК України. Вважає, що відповідачем було неправомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/001007/2 від 04.07.2014 року за 3 методом, на підставі якого відповідачем неправомірно видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00562 від 04.07.2014 року. Свої доводи обґрунтовує тим, що при здійсненні митного оформлення позивачем для підтвердження митної вартості конкретної поставки та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються було надано усі документи, які передбачені чинним законодавством, зокрема, ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Враховуючи викладене, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між Приватним акціонерним товариством "НОВИЙ СТИЛЬ" та компанією "СYPRIANOW" Firma Pryvatna inz. Slawomir Wronski (Польша) було укладено контракт № 20050202 від 02.02.2005 року. Ввезення товару здійснювалось на підставі наступних документів: специфікації № 143 від 13.06.2014 року та інвойсу № 23/Eks/2014 від 13.06.2014 року.

Відповідно п. 1 Контракту передбачено, що товаром, який продавець передає покупцю є гайка кріпильна. Відповідно п. 4.1 розділу 4 Контракту ціна на товар за конкретною партією товару вказується в інвойсах на відповідну партію товару.

Керуючись умовами укладеного Контракту продавець поставив підприємству позивача за специфікацією № 143 від 13.06.2014 року та інвойсу № 23/Eks/2014 від 13.06.2014 року товар на загальну суму 24516,00 польських золотих.

Отже, для митного оформлення товару позивач надав відповідачу митну декларацію № 80700003/2014/001007/2 і вказав митну вартість 95783,50 грн.

На підтвердження митної вартості товару позивачем відповідно ст. 53 Митного кодексу України було надано до Харківської митниці обов'язкові документи: декларації митної вартості № 80700003/2014/001007/2; компанією "СYPRIANOW" Firma Pryvatna inz. Slawomir Wronski (Польша) було укладено контракт № 20050202 від 02.02.2005 року. Ввезення товару здійснювалось на підставі наступних документів: специфікації № 143 від 13.06.2014 року та інвойсу № 23/Eks/2014 від 13.06.2014 року; контракт на перевезення автомобільними засобами міжнародного зв'язку від 14.01.2010 року № 14012010; калькуляції транспортних витрат від 19.06.2014 року; довідки щодо вартості перевезення від 18.04.2014 р., міжнародну товарно-транспортну накладну CMR 5266308 від 13.06.2014 року; сертифікат походження товару P1/MF/AK/0177314; експортну вантажно-митну декларацію №14PL401010E0084905 від 20.06.2014 року; пакувальні листи.

Під час митної консультації 19.06.2014 року (до декларації митної вартості № 80700003/2014/001007/2) відповідачем були витребувані наступні додаткові документи: 1)інформацію про відсутність обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або остереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне зригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

У відповідь на запит Приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ" повідомило митний орган про відсутність обмежень та умов, а також вказав, що під час митного оформлення, зокрема, надавались: довідка про відсутність взаємозалежності між покупцем та постачальником в розуміння ст.58 Митного кодексу України; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; контракт з компанією "СYPRIANOW" Firma Pryvatna inz. Slawomir Wronski (Польша) № 20050202 від 02.02.2005 року, умовами якого не передбачено укладення договорів із третіми особами пов'язаних з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається договором та яким не передбачено здійснення платежів на користь третіх осіб; № 143 від 13.06.2014 року; інвойсу № 23/Eks/2014 від 13.06.2014 року; калькуляції транспортних витрат від 19.06.2014 року та прайс-лист від 02.04.2013 року.

Крім того, позивачем надано Звіт про оцінку майна № 25/06/2014/01 від 25.06.2014 року.

Факт надання вказаних документів підтверджується: графою 18 оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/001007/2 від 04.07.2014 року та безпосередньо оскаржуваною карткою відмови Харківської обласної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, графами 44 (доповненням до графи 44) митних декларацій, що здавались за 1 та 3методом.

З посиланням на відсутність достатньої інформації для визначення рівня митної вартості, при розгляді запиту відділом контролю митної вартості було проаналізовано інформацію, що містилась у товаросупровідних документах, наданих до митного оформлення, цінову інформацію на подібні та аналогічні товари.

Разом з тим, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/001007/2 від 04.07.2014 року за 3 методом, таким чином збільшення митної вартості товару призвело до збільшення розміру ПДВ, який повинен був сплачувати позивач.

Крім того, на підставі рішення про визначення митної вартості товарів відповідачем видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00562 від 04.07.2014 року. З метою уникнення простою транспорту та виробничою необхідністю позивач вимушений був оформити товар за ціною, визначеною митним органом (№807000003/2014/001007/2 від 04.07.2014 року) за 3 методом.

Не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/001007/2 від 04.07.2014 року та карткою відмови Харківської обласної митниці в прийнятті митної декларація, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00562 від 04.07.2014 року, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про їх скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган, при винесенні рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/001007/2 від 04.07.2014 року та картки відмови Харківської обласної митниці в прийнятті митної декларація, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00562 від 04.07.2014 року, діяв не у відповідності до норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що фактичною підставою для коригування митної вартості товарів та видачі картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, слугували висновки митного органу про відсутність достатньої інформації для визначення рівня митної вартості, при розгляді запиту відділом контролю митної вартості було проаналізовано інформацію, що містилась у товаросупровідних документах, наданих до митного оформлення, цінову інформацію на подібні та аналогічні товари.

Колегія суддів вважає такі висновки відповідача хибними, виходячи з наступного.

За визначенням статті 49 Митного кодексу України (чинного на прийняття спірних рішень) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Так, згідно з приписами статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Як встановлено статтею 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення також визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 № 362 (далі по тексту - Методичні рекомендації).

У відповідності до пункту 6 розділу 2 Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п'ятою - восьмою ст.58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесені відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують мигну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22 31 (у частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (у частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 розділу 2 Методичних рекомендацій).

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до ч.7 ст.54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частиною 1 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень ч.10 цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Зі змісту наведених положень частини 3 ст. 53, частин 2, 4-6 ст. 54, ст. 58 МК України та пунктів 6. 7 розділу 2 Методичних рекомендацій вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов'язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Колегія суддів вважає необхідним вказати, що у спірних рішеннях щодо коригування митної вартості товарів, відповідачем не було зазначено, які саме обмеження для визначення позивачем митної вартості ввезеного товару за першим методом (за ціною договору), передбачені ч.1 ст.58 МК України.

Згідно статті 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Крім того, колегія суддів зазначає, що наказом Міністерства Фінансів України 24.05.2012 року №598 затверджено Форму рішення про коригування митної вартості товарів, а також Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів.

Так, відповідно до Правил заповнення рішення, у графі 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

1)неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

2) невірно проведений розрахунок митної вартості;

3)невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

В пункті 10 статті 55 МК України зазначено, що у разі ненадання митним органом відповіді на додаткові документи, митна вартість товарів, яка була визначена декларантом, є правильною, а митний орган на підставі імперативної норми МК України повинен скасувати рішення про коригування.

Так, частинами 7-8 ст. 55 МК України передбачено, що у випадку незгоди декларант може випустити товар у вільний обіг за умови сплати митних платежів та протягом 80 днів надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Частиною 9 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до частини 10 ст. 55 Митного кодексу України якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджено, що Приватне акціонерне товариство «Новий Стиль» у червні 2014р. ввезло на територію України товар - сінхро механізми (металеві частини офісних стільців) АСТІУ1/Р0201-05502 та кронштейн спинки АСТІУ1/Р0201-05502 (металеві арматури (кріплення) для меблів) на підставі контракту з компанією "СYPRIANOW" Firma Pryvatna inz. Slawomir Wronski (Польша) № 20050202 від 02.02.2005 року, специфікації № 143 від 13.06.2014 року та інвойсу № 23/Eks/2014 від 13.06.2014 року.

Відповідно п. 1 Контракту передбачено, що товаром, який продавець передає покупцю є гайка кріпильна. Відповідно п. 4.1 розділу 4 Контракту ціна на товар за конкретною партією товару вказується в інвойсах на відповідну партію товару.

Отже, керуючись умовами укладеного Контракту, продавець поставив позивачу відповідно до специфікації № 143 від 13.06.2014р. до Контракту та інвойсу № 23/Екз/2014 до Контракту товар на загальну суму 24516,00 польських золотих, в т.ч. Синхронно механізм АСТІV1/Р0201 -05 502 в кількості 600 шт., вартістю 21972 польських золотих та Кронштейн спинки до АСТІV1/Р0201 -05 502 в кількості 600 шт., вартістю 2544 польських золотих.

Для митного оформлення товару позивач надав відповідачу митну декларацію ІМ № 40 807100000/2014/025838 і вказав ціну товару в іноземній валюті в розмірі 24 516, 00 PLN та в національній - 95783,50 грн. (а.с. 36).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач при митному оформленні товару застосував саме перший метод визначення митної вартості товарів, що ввезені на митну територію України.

Відмовляючи в митному оформленні товару за основним (першим) методом, митний орган послався на те, що декларантом не надано додаткових документів на підтвердження митної вартості товару.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження митної вартості товару Позивач відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України надав до Харківської обласної митниці обов'язкові документи: декларацію митної вартості; контракт з компанією "СYPRIANOW" Firma Pryvatna inz. Slawomir Wronski (Польша) № 20050202 від 02.02.2005 року; інвойс № 23/Eks/2014 від 13.06.2014 року.

Під час контролю митної вартості товару за МД ІМ № 40 807100000/2014/025838 23.06.2014р. Відповідачем 24.06.2014р. наданий позивачу запит щодо надання пояснень та додаткових документів:

1)договір із третіми особами пов'язаними з виконанням основного договору:

2)рахунки про здійснення платежів третім особам пов'язаними з виконанням основного договору,

3)рахунки про сплату комісійних винагород за основним договором;

4)виписку з бухгалтерської документації;

5)ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6)каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом № 2014/06-27-1 від 27 червня 2014р. позивач надав митному органу пояснення щодо поставки товару та додаткові документи згідно додатку, зокрема, на підставі ч. 6 статті 53 МК України декларант надав до митниці додаткові документи, а саме: специфікацію № 143 від 13.06.2014 року; контракт на перевезення автомобільними засобами міжнародного зв'язку від 14.01.2010 року № 14012010; калькуляції транспортних витрат від 19.06.2014 року; довідки щодо вартості перевезення від 18.04.2014 р., міжнародну товарно-транспортну накладну CMR 5266308 від 13.06.2014 року; сертифікат походження товару P1/MF/AK/0177314; експортну вантажно-митну декларацію №14PL401010E0084905 від 20.06.2014 року; пакувальні листи, в тому числі було додатково надано: прайс від 02.04.2013р. виробника з перекладом, калькуляція виробника від 02.04.2013р. з перекладом, звіт про оцінку майна № 25/06/2014/01 від 25.06.2014 року. Крім того, декларантом була надана додаткова інформація щодо оформлення попередньої поставки ідентичного товару за першим методом (ціною контракту).

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що для підтвердження заявленої митної вартості товарів і обраного методу її визначення, декларантом подано органу доходів і зборів перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: згідно з п.1 ч.2 вказаної статті, позивач надав митну декларацію: ІМ 807100000/2014/025838 від 23.06.2014р. (декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості); на виконання пункту 2 (зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності), надано контракт з компанією "СYPRIANOW" Firma Pryvatna inz. Slawomir Wronski (Польша) № 20050202 від 02.02.2005 року; у відповідності до п.3 (рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу), надано інвойс № 23/Екз/2014 до Контракту; на виконання четвертого пункту (якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару), П. 5.2. Контракту з фірмою "СYPRIANOW" № 20050202 від 02.02.2005р. та надано Інвойс № 23/Екз від 13.06.2014р., сторони погодили, що товар сплачується протягом 30 днів від дати інвойсу. Щодо п.5 ч.2 ст. 53 МК України (за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару), податковому органу повідомлено, що відсутні інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, що підтверджується прямим контрактом з фірмою "СYPRIANOW" (Польша) № 20050202 від 02.02.2005р.; На виконання пункту 6 (транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів), до митного органу були надані транспортні документи: міжнародну товарно-транспортну накладну СМR 5266308 від 13.06.2014р., інші документи які підтверджує факт перевезення товару та його (договір перевезення № 14012010 від 14.01.2010р. калькуляція транспортних витрат 19.06.2014р.; згідно з п.7 (копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню) ПАТ «Новий Стиль» зазначено, що імпорт товару не підлягає ліцензуванню згідно наданого контракту з "СYPRIANOW" № 20050202 від 02.02.2005р.; у відповідності до восьмого пункту (якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування) до митного органу) до митного органу надавались Контракт з фірмою "СYPRIANOW" № 20050202 від 02.02.2005р. та довідка про не проведення страхування, що вказує на те, що страхування не здійснювалось.

Таким чином, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, декларантом були подані всі документи, необхідні для митного оформлення товару за ціною договору. Крім того, листом надано письмові пояснення щодо даної поставки товару, додаткові документи.

Доводи апелянта про те, що причиною запиту додаткових документів було саме невідповідність ціни, яка була зазначена позивачем, митній вартості ідентичних та подібних товарів відповідно до інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, колегія суддів вважає спростованими матеріалами справи, зокрема, відповідачем не доведено, що декларант у декларації митної вартості зазначив не усі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, записав до декларації недостовірні або неточні відомості.

Щодо посилань відповідача на те, що згідно інформації спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України найменша митна вартість товару на товар значно перевищує заявлену декларантом, колегія суддів вказує на те, що митний орган при здійсненні митного контролю має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; умов поставки, комерційних умов, тощо.

Так під час контролю митної вартості товару за декларацією № 80700003/2014/001007/2 від 23.06.2014 року відповідачем 04.07.2014 року було надано рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/001007/2 від 04.07.2014 р. за 3 методом.

Джерелом інформації для даного Рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація ЄАІС: МД № 807100000/2014/022168 від 30.05.2014 р., рішення про коригування митної вартості товару № 807000003/2014/000816/2 від 29.05.2014р.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що при коригуванні митної вартості та при прийнятті оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості та Картки відмови Відповідачем було застосовано не ціну договору щодо подібних (аналогічних) товарів, а попередню скориговану самим же митним органом вартість ціну відповідно до митних декларації та Рішень про коригування митної вартості за поставками АТ «НОВИЙ СТИЛЬ» за цим же контрактом з фірмою "СYPRIANOW" Firma Pryvatna № 20050202 від 02.02.2005 р. за Специфікацією 142. Натомість, стаття 57 Митного кодексу України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Тобто, нормами Митного кодексу України прямо вказано, що коригування за неосновним третім методом здійснюється саме за ціною договору подібних (аналогічних) товарів, а не попередньо скоригованою самим же митним органом ціною.

Крім того, з даного приводу позивачем надані пояснення, що контракт з фірмою "СYPRIANOW" Firma Pryvatna № 20050202 від 02.02.2005 р. було укладено в 2005 році, тобто в рамках вказаного контракту здійснюються поставка товару та, відповідно, розмитнення протягом 10 років. Умови контракту викладено так, що кожного разу, на кожну поставку сторони окремо погоджують: найменування, асортимент, кількість та ціну товару.

Тобто сторони не пов'язані ціною попередньої поставки, так само як й асортиментом та кількістю товару.

Зазначені умови контракту у повній мірі відповідають вимогам Генеральної угоді з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947), яка говорить, що оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару.

Вказані доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає зазначені доводи відповідача вважає хибними, спростованими наявними в матеріалах справи доказами.

Також, колегія суддів зазначає, що відмовляючи у митному оформленні товару за основним (першим) методом, митний орган, зокрема, послався на те, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, декларантом не надано додаткових документів, надання яких передбачено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Проте, такий висновок відповідача не ґрунтується на фактичних обставинах справи та суперечить нормам діючого законодавства, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 54 Кодексу, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

Крім зазначеного, такі доводи митного органу колегія суддів вважає хибними, з огляду на таке.

Частиною 3 ст. 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Колегія суддів зауважує, що матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем до митного органу всіх додаткових документів, на виконання кожного з пунктів ч.3 ст.53 МК України, а саме: прайс виробника від 02.04.2013р., калькуляцію виробника від 02.04.2013р. звіт про оцінку майна № 25/06/2014/(01) від 25.06.2014р., копію митної декларації країни відправлення, звіт про оцінку майна № 31/01/2014/(01) від 31.01.2014р.). При цьому, колегія суддів звертає увагу, що рахунки про здійснення платежів третіми особами на користь продавця, а також рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, не передбачені умовами поставки за контрактом з фірмою "СYPRIANOW" № 20050202 від 02.02.2005р. Крім того, відповідно до зазначеного контракту, сторони погодили, що товар сплачується протягом 30 днів від дати інвойсу, а відповідно до матеріалів справи, на момент митного оформлення товар не був оплачений, строк оплати товару не настав, що не було спростовано в ході апеляційного розгляду.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що товар був оплачений 14.07.2014 р., що підтверджується платіжним дорученням № 55767 від 14.07.2014 р.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем до митної декларації для підтвердження митної вартості товару та її визначення за ціною договору, надано всі необхідні документи, які передбачені ч. 2,3 ст.53 МК України.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що відповідачем не надано доказів неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості під час прийняття рішень про коригування митної вартості товарів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не було надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції, жодних фактичних даних, які б свідчили про наявність у поданих позивачем до митного оформлення документах розбіжностей чи ознак підробки; суб'єктом владних повноважень не доведено, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів або не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Колегія суддів вказує на те, що позивачем у повній мірі надана об'єктивна інформація, яка підтверджує зміну ціни на товар по незалежним від декларанта причинам. Однак, така інформація не була врахована відповідачем по справі при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ПАТ "Новий Стиль" до митного органу були подані всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, належними документами, наявними в матеріалах справи, підтверджено ціну товару, який був імпортований позивачем на митну територію України на підставі контракту № 20050202 від 02.02.2005 року, а відповідач, в свою чергу не надав доказів та не довів, що митна вартість товару, заявлена позивачем, була нижче вартості товару та вартості аналогічних та подібних товарів, оформлених іншими митницями України.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та оформив картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення з порушенням статей глави 8 та 9 Митного кодексу України, наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів", Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та наказу Мінфіну України "Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа" № 63 від 30.05.2012 р., а саме - за відсутністю обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивачем невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів і митного оформлення, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів № 807000003/2014/001007/2 від 04.07.2014 року та при винесенні картки відмови Харківської обласної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00562 від 04.07.2014 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2015р. по справі № 820/19828/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 06.04.2015 р.