Справа № 296/2499/15-а
Суддя: Сингаївський О. П.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/2499/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Республіки Сомалі ОСОБА_2 (ОСОБА_2) про примусове видворення,

ВСТАНОВИВ:

Житомирський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянки Республіки Сомалі ОСОБА_2 (ОСОБА_2) ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення.

Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.03.2015 р. о 21.15 на території Копищанської селищної ради відділу прикордонної служби «Копище» Житомирського прикордонного загону за незаконний перетин державного кордону України з території Республіки Білорусь в Україну було затримано групу осіб, однією із яких була громадянка Республіки Сомалі ОСОБА_2.

В подальшому вона мала намір незаконним шляхом потрапити до країн західної Європи.

Своїми діями громадянка Республіки Сомалі ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 204? Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_2 заявила, що не зможе самостійно залишити територію України у зв'язку з відсутністю у неї достатніх коштів та буде намагатися потрапити до країн західної Європи, незважаючи на відсутність у неї документів, що дають право на прибуття до таких країн.

Беручи до уваги той факт, що відповідач грубо порушила Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", представник позивача просить суд на підставі ст. 30 вказаного Закону задовольнити позов.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просить суд позов задовольнити, зазначаючи, що відповідач неправомірно перебуває на території України, незаконно перетнула державний кордон України без відповідних документів та не має дозволу на право перебування на території України.

Відповідач, через свого перекладача пояснила, що погоджується з обставинами викладеними в адміністративній позовній заяві. Однак, просить відмовити в її задоволенні, оскільки не бажає повертатися до Республіки Сомалі де проводяться військові дії.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що громадянка Республіки Сомалі ОСОБА_2 була затримана працівниками прикордонної служби «Копище» Житомирського прикордонного загону без документів на право проживання в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.26 вказаного Закону, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

У відповідності до ст.30 цього ж Закону, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 31 ЗУ "Про правовий статут іноземців та осіб без громадянства", іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

У п.9 Позиції УВКБ ООН щодо повернення громадян в південну і центральну частини Сомалі, у нинішніх умовах УВКБ ООН закликає держави утримуватися від примусового повернення будь-яких осіб в райони південної і центральної частин Сомалі, в яких проводяться військові дії та / або подальше переміщення осіб, які залишаються ослабленими і небезпечними після недавніх військових дій чи залишаються під контролем недержавних угруповань. Для сомалійців з цих районів необхідно проаналізувати їх право на отримання міжнародного захисту біженців відповідно до Конвенції 1951 року, і в Африканському союзі, згідно Конвенції ОАЄ 1969 року12; багато з них, швидше все, відповідають критеріям статусу біженця відповідно до однією або обома цими Конвенціями 13. Загальні зобов'язання про неповернення в рамках міжнародного права в галузі прав людини можуть бути задіяні в контексті насильницького повернення сомалійців в південну і центральну частини Сомалі.

Враховуючи висновки УВКБ ООН щодо ситуації в Сомалі, а також те, що положення у країні кваліфікується як збройний конфлікт не міжнародного характеру, твердження відповідача про наявність в Сомалі небезпеки її життю не можливо вважати необґрунтованими.

Суд зазначає, що прийняття рішення має здійснюватися з використанням повноважень та з метою, з якою це повноваження надано, а саме: мають бути спрямовані на захист життя та свобод шукачів додаткового захисту.

Статтею 8 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

На підставі викладеного та за наявністю реальної загрози життю ОСОБА_2 в разі її повернення до Республіки Сомалі, суд вважає, що позовні вимоги Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач потребує додаткового захисту.

Керуючись ст.ст.11, 71, 99, 158, 159, 160-163, 183-5, 256 КАС, Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Республіки Сомалі ОСОБА_2 (ОСОБА_2) про примусове видворення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Cуддя О. П. Сингаївський