Справа № 804/13117/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2015 рокусправа № 804/13117/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Західно - Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року у справі №804/13117/14 за позовом приватного підприємства «ТРАНС-ПХМ» до Західно - Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

в с т а н о в и в :

28 серпня 2014 року приватне підприємство «ТРАНС -ПХМ» звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просив скасувати податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 11.08.2014 року прийняте Західно - Донбаською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що матеріалами перевірки жодним чином не підтверджено факт «нереальності» здійснення господарських операцій та відсутні будь-які докази, які підтверджують факт нікчемності угод. Основними підставами в акті перевірки, які викладені в якості обґрунтування нереальності угод є нічим необґрунтовані твердження та припущення податкового органу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 11.08.2014 року прийняте Західно - Донбаською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем було допущено порушення вимог норм чинного законодавства при формуванні податку на додану вартість, внаслідок укладення нікчемних (удаваних) правочинів з метою отримання податкової вигоди, у зв'язку із зазначеним, податковий орган правомірно визначив у висновках акту перевірки про виявлені порушення, та прийняв на їх підставі податкове повідомлення - рішення, яке є правомірним та обґрунтованим, а підстави для його скасування - відсутні.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Від представника відповідача Фініченко Л.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку тим, що представник Західно - Донбаської ОДПІ Шеремет В.В. перебуває на лікарняному, а інші представники відповідача не мають змоги прибути до судового засідання через призначення до розгляду справ у Дніпропетровському окружному адміністративному суді. Проте, до клопотання не надано жодних документальних підтверджень неможливості направлення до суду інших представників відповідача, через їхню участь в інших судових засіданнях, призначених на ту саму дату та на той самий час, що і дана справа.

За таких обставин, порадившись на місці, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності, повідомлених належним чином про дату та час апеляційного розгляду справи, сторін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 21.07.2014 року по 22.07.2014 року посадовими особами Західно - Донбаської ОДПІ проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ПП «Транс-ПХМ» з питань дотримання вимог податкового законодавства при нарахуванні та сплаті податку на додану вартість при проведенні господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «Мілленіум Білд» за період з 01.02.2014 року по 28.02.2014 року, за наслідками якої складено акт від 22.07.2014 року №158/10/04-22-01.

Перевіркою ПП «Транс-ПХМ» встановлено, що в порушення п. 198.1 п. 198.2 п. 198.3 ст. 198 завищено розмір податкового кредиту на загальну суму 9000.00 грн..

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 11.08.2014 року позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) всього на суму 9 000.00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 4 500 грн..

Правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення - рішення № від 11.08.2014 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходить з того, що позивачем сформовано податкові зобов'язання з податку на додану вартість та податку на прибуток за наслідками господарських операцій, направлених на реальне настання наслідків ними обумовлених, тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення є незаконними та необґрунтованими, прийнятими із порушенням вимог чинного законодавства та підлягають скасуванню в судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів перевірки, фактично, підставою для визначення грошового зобов'язання за основним платежем з податку на додану вартість стала відсутність, на думку податкового органу, належного підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Мілленіум Білд».

Означеного висновку Західно - Донбаська ОДПІ дійшла з огляду на матеріали акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача. За вказаними матеріалами встановлено, що у перевіряємого відсутні необхідні умови для здійснення відповідної господарської діяльності - відсутній персонал, основні засоби, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, місцезнаходження товариств та його посадових осіб не встановлено.

Суд апеляційної інстанції не приймає зазначені доводи відповідача з огляду на наступне.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), до складу валових витрат та сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту підприємства. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідок якої є поставка товару (робіт, послуг), понесення витрат, у зв'язку з господарською діяльністю платника, сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт понесення витрат та сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними первинними документами.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що між позивачем та ТОВ «Мілленіум Білд» було укладено договір підряду №02-02 від 02.02.2014 року, у відповідності до якого ПП «ТРАНС-ПХМ» (замовник) доручає, а ТОВ «Мілленіум Білд» (підрядник) приймає на себе зобов'язання з виконання робіт з ремонту м'якої крівлі транспортного цеху.

Загальна вартість робіт за даним договором підряду становить 54000 грн.(45 000 грн. та ПДВ в розмірі 9000.00 грн.).

У відповідності до акту приймання передачі виконаних будівельних робіт №17 за лютий 2014 року підрядником на замовлення позивача було виконано роботи з розбирання 2-х шарового покриття крівлі з рулонних матеріалів, прибирання будівельного сміття, влаштування цементної стяжки, влаштування обмазуючої пароізоляції, влаштування крівель рулонних з наплавлених матеріалів з використанням газоплам'яних горілок, виготовлення цементного раствору, підіймання матеріалів на крівлю. (а.с.26-29)

Договірна ціна на ремонт м'якої крівлі транспортного цеху, що здійснювався в 2014 році, містить в собі всі зазначені вище види виконаних на замовлення позивача робіт та розрахунок ціни щодо кожного виду робіт окремо. (а.с.28-29)

За наслідками виконання договору підряду ТОВ «Мілленіум Білд» на ім'я позивача виписано податкову накладу від 27.02.2014 року №552 на загальну суму ПДВ 9 000.00 грн. (а.с.30)

На підтвердження фактичного використання отриманих на підставі договору робіт підряду у власній господарській діяльності позивачем до суду надано договір оренди майна №09-25-0475 від 09 листопада 2009 року, відповідно до якого позивач (орнедар) отримує в строкове оплатне користування будівлю гаражу, а також технічні та транспортні засоби у відповідності до переліку, що міститься в договорі, акт приймання - передачі орендованого майна та паспорт на виробничу будівлю гаражу на 16 автомобілей (а.с. 55-70).

Досліджені вище документи відповідають вимогам чинного законодавства, та визнаються судом апеляційної інстанції як первинні з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч.2 ст.9 означеного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення).

Надані позивачем для підтвердження реальності здійснення господарських операцій, первинні документи відображають зміст та обсяг укладених договорів, містять всі необхідні реквізити, та обов'язкові посвідчення, що вказує на безпідставність висновків податкового органу про неправомірне відображення позивачем сум податку на додану вартість та податку на прибуток у податковій звітності за вказаними господарськими операціями.

Відповідачем, на якого відповідно до ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, не доведено того, що сторонами укладено угоди не з метою реального настання правових наслідків, а з метою порушення публічного порядку.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, наслідком яких є виконання робіт.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити й те, що формування підприємством податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, або припустився інших порушень при здійсненні господарської діяльності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо правомірності віднесення позивачем до складу податкового кредиту відповідні суми ПДВ, отримані за рахунок договорів, укладених позивачем з означеними контрагентами, на підставі належним чином оформлених первинних документів, в тому числі податкових накладних, отриманих в ході реального здійснення господарської операції, що ґрунтується на вимогах податкового законодавства.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим, підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Західно - Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року у справі №804/13117/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко