Справа № 823/657/15
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

02 квітня 2015 року Справа № 823/657/15
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Паламара П.Г.,
при секретарі - Овсієнку О.І.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції про визнання незаконними дій, визнання незаконною та скасування постанови,
ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції (далі - відповідач), в якому просить суд : визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови ВП № 46826344 про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2015 з примусового виконання вимоги УПФУ в Звенигородському районі Черкаської області № Ф-105 від 27.01.2012 про стягнення з ОСОБА_2 3151 грн. 70 коп. та нездійснення контролю за законністю виконавчого провадження начальником ВДВС Горбатюк Д.Л., якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець Крикун С.А.; визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС Звенигородського РУЮ Крикуна С.А. ВП №46826344 про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2015 з примусового виконання вимоги УПФУ в Звенигородському районі Черкаської області № Ф-105 від 27.01.2012 про стягнення з ОСОБА_2 3151 грн. 70 коп.; стягнути з Державного бюджету на користь позивача судові витрати.
В ході розгляду даної адміністративної справи судом з'ясовані такі обставини.
15.08.2014 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції Крикуном С.А. відкрито виконавче провадження ВП № 44386294 щодо примусового виконання виконавчого документу - вимоги про сплату боргу № Ф-105 управління Пенсійного фонду України в Звенигородському Черкаської області, яку видано 27.01.2012. Заява про примусове виконання виконавчого документу подана заявником 13.08.2014. В копії вимоги про сплату боргу управління Пенсійного фонду України в Звенигородському Черкаської області № Ф-105 від 27.01.2012, зазначено дату набрання чинності - 14.08.2012, строк пред'явлення виконавчого документу до виконання - один рік з дня набрання нею чинності, тобто до 14.08.2013.
ОСОБА_2, не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 44386294, прийнятою головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції Крикуном С.А., звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів.
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.09.2014 задоволено позов ОСОБА_2 - визнано протиправними дії відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції щодо винесення постанови ВП № 44386294 про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2014; визнано незаконною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції Крикуна С.А. про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2014 ВП № 44386294.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2015 вищевказане рішення суду залишене без змін.
Крім того, суд зазначає, що 11.11.2014 Управлінням Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області подана заява № 4236107 до Відділу ДВС Звенигородського РУЮ про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку із тим, що ОСОБА_2 припинила підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, з посиланням на ст. 12, ч. 1 п. 9 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».
Головним державним виконавцем ВДВС Звенигородського РУЮ 19.11.2014 прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 44386294 на підставі заяви УПФУ в Звенигородському районі від 11.11.2014.
Незважаючи на зазначені обставини, головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції Крикуна С.А. 13.03.2015 відкрито виконавче провадження ВП № 46826344 щодо примусового виконання виконавчого документу - вимоги про сплату боргу № Ф-105 управління Пенсійного фонду України в Звенигородському Черкаської області, яку видано 27.01.2012.
ОСОБА_2, вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження незаконною, повторно звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав.
Постановою суду від 01.04.2015 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено повністю, визнано протиправними дії головного державного виконавця ВДВС Звенигородського РУЮ Крикуна С.А. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2015 з примусового виконання вимоги УПФУ в Звенигородському районі Черкаської області № Ф-105 від 27.01.2012 про стягнення з ОСОБА_2 3151 грн. 70 коп.; визнано протиправною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції Горбатюк Д.Л. щодо здійснення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень головним державним виконавцем Крикуном С.А.; визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції Крикуна С.А про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2015 у виконавчому провадженні № 46826344.
При винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2015 державний виконавець керувався ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно з п. 1 ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Суд звертає увагу на те, що головний державний виконавець ВДВС Звенигородського РУЮ Крикун С.А. при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження повністю проігнорував вимоги ст. 19 та ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, по-перше: УПФУ в Звенигородському районі подана заява № 4236107 Відділу ДВС Звенигородського РУЮ про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку із тим, що ОСОБА_2 припинила підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець на підставі чого була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження; по-друге, рішеннями суду встановлені факти протиправності дій державного виконавця щодо прийняття постанов про відкриття виконавчого провадження, так як строк пред'явлення вимоги про сплату боргу до виконання вже закінчився.
Як передбачено ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому в силу ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач свого представника до суду не направив, наявність таких підстав ним доведено не було.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, відповідний суб'єкт владних повноважень повинен діяти згідно із законом, оскільки його повноваження вичерпно визначені у законі.
Суд зазначає, що порушення закону є очевидним, а винесена головним державним виконавцем ВДВС Звенигородського РУЮ постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 46826344 грубо порушує права та інтереси позивача.
Позивач 20.03.2015 року звернулась до начальника відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції Горбатюк Д.Л. із заявою про скасування постанови головного державного виконавця ВДВС Звенигородського РУЮ Крикуна С.А.
Частиною 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідачем по справі не надано жодних доказів розгляду заяви та прийняття рішення відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому є підстави вважати протиправною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції Горбатюк Д.Л. щодо здійснення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень головним державним виконавцем Крикуном С.А.
Статтею 166 КАС України визначено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується.
На підставі викладеного, керуючись ст. 165, 166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Про викладене в окремій ухвалі довести до відома начальника Головного територіального управління юстиції в Черкаській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що спричинили порушення закону.
Про вжиті заходи повідомити суд не пізніше одного місця після надходження окремої ухвали.
Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява і скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції у порядку, що передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя П.Г. Паламар
Повний текст ухвали виготовлений 06 квітня 2015 року.