Справа № 806/3424/14
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року Житомир справа № 806/3424/14

категорія 8.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шимоновича Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про скасування вимоги,-

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № Ф-5 від 05.05.2014 про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 2735,64 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що висновки акту перевірки № 2757/17-02/НОМЕР_1 від 05.05.2014 про заниженням ним суми оподатковуваного доходу в розмірі 7883,76 грн не відповідають дійсності, а тому є безпідставним нарахування контролюючим органом єдиного внеску в сумі 2735,64 грн.

Представник позивача в судове засіданні не прибув. Через канцелярію суду подав клопотання, у якому позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити без його участі. Також, просив суд при вирішенні даної справи врахувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 18.11.2014 по справі № 806/3425/14.

Представник відповідача подала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Також, у матеріалах справи містяться письмові заперечення проти позову, за змістом яких контролюючий орган просить відмовити у задоволенні позову.

Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Встановлено, що у період з 11.04.2014 по 25.04.2014 посадовими особами Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Житомирській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт № 2757/17-02/НОМЕР_1 від 05.05.2014 (а.с. 37-55).

Зазначеним актом, з питання, що оскаржується позивачем, зафіксовано порушення п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (зі змінами та доповненнями), а саме: заниження суми доходу, на який нараховується єдиний соціальний внесок за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 на 7883,76 грн, в тому числі по періодам: 2011 рік - 37,00 грн, 2012 рік - 6318,76 грн, 2013 рік - 1528,00 грн, що призвело до заниження суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 34,7% за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 на 2735,64 грн, в тому числі по періодам: 2011 рік - 12,84 грн, 2012 рік - 2192,63 грн, 2013 рік - 530,17 грн.

На підставі виявленого порушення, 05.05.2014 контролюючим органом сформовано та направлено на адресу позивача податкову вимогу № Ф-5 про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 2735,64 грн (а.с. 4).

Не погодившись із вимогою, позивач звернувся із скаргами до Головного управління Міндоходів у Житомирській області та Міністерства доходів та зборів України, однак рішеннями від 13.06.2014 № 8461/К-С/10-205 та від 08.07.2014 № 4582/Д/99-99-10-01-07-15 скарги ФОП ОСОБА_1 залишені без розгляду.

Перевіряючи спірну вимогу контролюючого органу на відповідність приписам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 4 статті 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що обов'язки платників єдиного внеску виникають у осіб, зазначених в абзацах четвертому, шостому та сьомому пункту 1, пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - з початку провадження відповідної діяльності.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Частини 2, 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (частина 11 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у редакціях Закону станом на 2011, 2012 та 2013 рік).

На сторінці 16 акту перевірки зафіксовано порушення пунктів 138.1, 138.2, 138.4 статті 138, пунктів 177.2, 177.3 статті 173 Податкового кодексу України, в результаті чого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 занижено суму оподатковуваного доходу в розмірі 7883,76 грн, у тому числі по періодам: 2011 рік - 37,00 грн, 2012 рік - 6318,76 грн, 2013 рік - 1528,00 грн.

На підставі виявленого порушення, контролюючий орган дійшов висновку про заниження позивачем суми податку на доходи фізичних осіб на суму 1182,56 грн та, відповідно, заниження суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 2735,64 грн.

Таким чином, на підставі акту перевірки, окрім податкової вимоги № Ф-5 від 05.05.2014, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 16.05.2014 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1476,81 грн., у тому числі: за основним платежем 1182,56 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 294,25 грн, та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 6765,00 грн., у тому числі: за основним платежем 6385,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 380,00 грн.

Встановлено, що не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.11.2014 по справі № 806/3425/14 (а.с. 115-118), залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 (а.с. 119-122), позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення - рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Житомирській області від 16.05.2014 № в частині суми 79,20 грн та нарахованої на цю суму штрафної санкції в розмірі 19,80 грн, в іншій частині залишено без змін. Скасовано податкове повідомлення - рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Житомирській області від 16.05.2014 № в повному обсязі.

Перевіряючи правомірність податкового повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у 2013 році правомірно на підставі первинних документів по господарським операціям з ФОП ОСОБА_2 включено до складу витрат послуги технічної підтримки сайту - проспекту фірми у сумі 528 грн.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що судовим рішенням по справі № 806/3425/14 встановлено помилковість висновків контролюючого органу про завищення позивачем доходу за 2013 рік у сумі 528,00 грн, суд вважає, що нарахування єдиного внеску в розмірі 183,22 грн (528,00*34,7%), - є протиправним.

Суд звертає увагу на те, що судовими рішеннями по справі №806/3425/14 встановлено правомірність висновків акту перевірки № 2757/17-02/НОМЕР_1 від 05.05.2014 про заниження фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 суми оподатковуваного доходу в розмірі 7366,76 грн, у тому числі по періодам: 2011 рік - 37,00 грн, 2012 рік - 6318,76 грн, 2013 рік - 1000,00 грн, тому не підлягає доказуванню законність нарахування контролюючим органом на дану суму заниженого доходу єдиного внеску в розмірі 2552,42 грн.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимога про сплату (боргу) недоїмки Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № Ф-5 від 05.05.2014 в частині нарахування єдиного внеску в сумі 183,22 грн є протиправною та підлягає скасуванню, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог у цій частині.

Керуючись статтями 72, 86, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату (боргу) недоїмки Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № Ф-5 від 05.05.2014 в частині нарахування єдиного внеску в сумі 183,22 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович