Справа № 810/623/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/623/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року (10:05 год.) м. Київ 810/623/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Луценко К.Ю. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області до Макарівської автоколони райспоживспілки про стягнення заборгованості,

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернулось з позовом Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області до Макарівської автоколони райспоживспілки про стягнення заборгованості за страховими внесками на обов'язкове пенсійне страхування у загальній сумі 4 933,32 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV та мотивовані тим, що відповідачем не сплачуються у встановлені законодавством строки внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позивач у судове засідання не з'явився, однак направив до суду клопотання про розгляд справи у відсутність його представника за наявними матеріалами. Відповідно до наданого клопотання позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, однак, поштова кореспонденція, яка направлялася на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, не вручена під час доставки, що підтверджується повернутим конвертом з відміткою відділення поштового зв’язку «за закінченням терміну зберігання», яке долучено до справ.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, та приймаючи до уваги те, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розрахунків сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування , що підлягають сплаті за період грудень 2008 року - травень 2009 року відповідачем самостійно задекларовано :

- за грудень 2008 року суму страхових внесків в розмірі 997,74 грн.(а.с. 9);

- за січень 2009 року суму страхових внесків в розмірі 894,65 грн.(а.с. 10);

- за лютий 2009 року суму страхових внесків в розмірі 773,77 грн.(а.с. 11);

- за березень 2009 року суму страхових внесків в розмірі 1105,61 грн.(а.с. 12);

- за квітень 2009 року суму страхових внесків в розмір 948,69 грн.(а.с. 13);

- за травень 2009 року суму страхових внесків в розмір 975,63 грн.(а.с. 14).

Позивачем надано письмові пояснення, згідно яких, сума страхових внесків, що підлягає сплаті за травень 2009 року у розмірі 975,63 грн. частково сплачена відповідачем 13.07.2009 та 05.08.2009, недоїмка за вказаний період відповідно складає 212,86 грн.

Загальна сума яка підлягає сплаті за період грудень 2008 - травень 2009 складає 4933,32 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлено рекомендованою поштовою кореспонденцією вимогу про сплату боргу № Ю 732 від 21.01.2015, яку було повернуто з відміткою відділення поштового зв’язку «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.15).

Розрахована сума страхових внесків в повному обсязі сплачена не була, що призвело до утворення боргу(недоїмки) в сумі 4933,32 грн., що підтверджується розрахунком ціни позову наданої позивачем № 663/10 від 31.01.2015(а.с. 21-23).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з преамбулою Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058 (далі – Закон № 1058 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Положеннями абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 14 Закон № 1058 страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону №1058 відповідач вважався платником страхових внесків.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 19 Закону №1058 страхові внески до солідарної системи нараховуються: для роботодавця - на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону №1058 страхувальник зобов'язаний подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

Положеннями пп. 5.1.1 п. 5.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Пенсійний фонд України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003р. №21-1 (далі – Інструкція в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обчислення страхових внесків зазначеною категорією платників здійснюється щомісячно за ставками, визначеними пунктами 4.1, 4.2 цієї Інструкції, на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), виходячи з розміру страхового внеску, що діє на день нарахування виплат (доходу).

Відповідно до розрахунків сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування , що підлягають сплаті за період грудень 2008 року - травень 2009 року відповідачем самостійно задекларовано :

- за грудень 2008 року суму страхових внесків в розмірі 997,74 грн.(а.с. 9);

- за січень 2009 року суму страхових внесків в розмірі 894,65 грн.(а.с. 10);

- за лютий 2009 року суму страхових внесків в розмірі 773,77 грн.(а.с. 11);

- за березень 2009 року суму страхових внесків в розмірі 1105,61 грн.(а.с. 12);

- за квітень 2009 року суму страхових внесків в розмір 948,69 грн.(а.с. 13);

- за травень 2009 року суму страхових внесків в розмір 975,63 грн.(а.с. 14).

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону №1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць.

З картки особового рахунку відповідача вбачається, що розрахована сума страхових внесків в повному обсязі сплачена не була, що з урахуванням часткової оплати відповідачем розрахованої суми за травень 2009 року в сумі 762,77 грн. призвело до утворення боргу в сумі 4933,32 грн.

Стаття 106 Закону № 1058 передбачає, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов’язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

На підставі зазначеної норми позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про сплату боргу № Ю 732 від 21.01.2015, яку було повернуто з відміткою відділення поштового зв’язку «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.15).

Відповідно до п. 8.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України

від 19 грудня 2003 N 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 за N 64/8663, вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження з повідомленням про вручення за порядком оформлення зазначених поштових відправлень, установлених Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин вищенаведена вимога вважається врученою відповідачу.

Згідно ч. 3 ст. 106 Закону України страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Враховуючи відсутність незгоди відповідача з розрахунками суми недоїмки, вказані вимоги про сплату боргу є узгодженими.

Отже, станом на момент розгляду справи за відповідачем склалась заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з грудня 2008 року – по травень 2009 року в розмірі 4933,32 грн.

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в загальній сумі 4933,32 грн. є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Враховуючи, що позивач не здійснював судових витрат по справі, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.