Справа № 583/253/15-а
Суддя: Олійник О. В.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/253/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого Олійник О.В.,

за участю секретаря Наливайкіної Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, про скасування та визнання не чинним рішення органу місцевого самоврядування,

встановив:

29.01.2015 року позивачка звернулася в суд з вказаним адміністративним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.08.2014 року у справі № 583/1500/14-ц за позовом ОСОБА_6 до Староіванівської сільської ради, виконкому Староіванівської сільської ради, треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_4, орган опіки та піклування, Охтирська районна державна нотаріальна контора, про визнання нікчемним заповіту, яке отримала поштою, дізналася про те, що секретар Староіванівської сільської ради Охтирського району ОСОБА_3 був незаконно уповноважений на вчинення нотаріальний дій рішенням Староіванівської сільської ради від 16.11.2010 року.

Вважає рішення Староіванівської сільської ради від 16.11.2010 року незаконним, оскільки Законом України "Про місцеве самоврядування" органи місцевого самоврядування не наділені повноваженнями на вчинення нотаріальних дій, таке право належить виключно виконавчим органам.

Вказує, що незаконне рішення Староіванівської сільської ради від 16.11.2010 року порушило її права як спадкоємця першої черги після смерті її батька ОСОБА_7 та створило перешкоди у реалізації її права на отримання спадкового майна.

Той факт, що Староіванівська сільська рада рішенням 11.07.2014 року скасувала своє власне рішення від 16.11.2010 року, є неправильним, оскільки органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити в них зміни, якщо відповідно до цих приписів виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

У зв'язку з цим, просить скасувати та визнати не чинним з 16.11.2010 року рішення 1-ої сесії 6-го скликання Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області від 16.11.2010 року про затвердження відповідального за ведення нотаріальних дій, яким покладено обов'язок по вчиненню нотаріальних дій на секретаря сільської ради ОСОБА_3.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, її представники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з вищевикладених підстав, просили адміністративний позов задовольнити.

На підтвердження поважності причин пропуску строку на оскарження спірного рішення представник послався на те, що про існування спірного рішення сільської ради позивачка дізналася з рішення суду від 11.08.2014 року у справі № 583/1500/14-ц, оскільки брала участь в розгляді цієї справи через свого представника, а сама в цей час навчалася на стаціонарі у Сумському державному університеті та мешкала в м. Суми. Після смерті свого батька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 їй не було відомо про існування заповіту, тому вона подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом.

Суд визнав причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки у справі немає доказів про те, що позивачці було особисто відомо про існування спірного рішення органу місцевого самоврядування раніше, ніж вона ознайомилася з рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.08.2014 року у справі №583/1500/14-ц, про що постановив протокольну ухвалу від 02.04.2015 року.

Представник відповідача Староіванівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву, якою просять розгляд справи проводити у відсутність їхнього представника, позов визнають.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні послався на розсуд суду при вирішенні справи.

Третя особа ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечували проти позову, вважають що за змістом чинного законодавства повноваження щодо вчинення нотаріальних дій повинні покладатися на певну посадову особу органу місцевого самоврядування, тому рішення про покладення такого обов'язку на секретаря сільської ради ОСОБА_3 є правомірним; ОСОБА_3 за посадою є секретарем сільської ради, який в силу своїх обов'язків вирішує питання діяльності ради та її органів, однак на нього за рішенням виконкому додатково покладені повноваження секретаря виконкому, тому посвідчення заповіту ним як секретарем сільської ради є правомірним. Крім того, рішення що оскаржується, стосується прав позивачки лише опосередковано, так як на даний час вже реалізовано право померлої особи заповідати, в зв'язку з чим просили в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, проаналізувавши матеріали справи, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 16.11.2010 року на підставі рішення першої сесії шостого скликання Староіванівської сільської ради було покладено обов'язки по вчиненню нотаріальних дій на секретаря сільської ради ОСОБА_3 (а.с. 5).

Секретар сільської ради ОСОБА_3 одночасно є також і секретарем виконкому Староіванівської сільської ради (а.с. 69).

17.02.2012 року секретар сільської ради ОСОБА_3 посвідчив заповіт ОСОБА_7, який все своє майно заповів своєму синові ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 78).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер (а.с. 75).

11.07.2014 року рішенням 32 сесії шостого скликання Староіванівська сільська рада скасувала своє власне рішення як таке, що не відповідає чинному законодавству, на яке було внесено протест прокурора (а.с. 7).

25.07.2014 року рішенням виконкому Староіванівської сільської ради обов'язки по вчиненню нотаріальних дій покладені на секретаря виконкому сільської ради ОСОБА_3 (а.с. 72).

У п. 1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, визначено, що нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Відповідно до п.п. 5 п. "б" ч. 1 ст. 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, державна реєстрація актів цивільного стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад).

Згідно з ч. 6 ст. 59 зазначеного Закону виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

В рішенні від 01.04.2010 року №10-рп/2010 у справі № 1-6/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема, нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.

Відповідно до ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В порушення вищевикладених положень законодавства позивачка не надала суду доказів, що рішенням Староіванівської сільської ради від 16.11.2010 року, яке діяло до 11.07.2014 року, як суб'єкта владних повноважень були порушені її права, свободи або інтереси.

У період з 16.11.2010 року по 11.07.2014 року секретарем сільської ради виконувалися нотаріальні дій відносно невизначеного кола осіб, в тому числі і посвідчувався заповіт на все майно ОСОБА_7, однак в матеріалах справі відсутні дані про вчинення нотаріальних дій у цей період відносно позивачки або її майна.

ОСОБА_7 з 17.02.2012 року (дня посвідчення його заповіту) по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення Староіванівської сільської ради від 16.11.2010 року не оскаржував.

Позивачка хоча і є потенційним спадкоємцем першої черги після смерті свого батька, проте виходячи з правила про першочергове спадкування за заповітом, правонаступником ОСОБА_7 не стала.

Той факт, що колись у майбутньому позивачка може набути право власності в порядку спадкування на належне ОСОБА_7 майно, за умови визнання судом нікчемним чи недійсним його заповіту, не надає їй право вважати свої права порушеними з боку суб'єкта владних повноважень внаслідок існування спірного рішення сільської ради, починаючи з 16.11.2010 року.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВАС України від 06.03.2008 року № 2, за правилами частини другої статті 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи - суб'єкти правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто, особа (позивач) повинна довести факт застосування до неї оскаржуваного нормативно-правового акта або те, що вона є суб'єктом відповідних відносин, на які поширюється дія цього акта. Приписи зазначеної частини можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, якщо суд встановить, що оскаржуваний акт до особи не застосовувався і вона не перебуває у відносинах, до яких цей акт може бути застосовано. У такому разі суд не проводить перевірку нормативно-правового акта на предмет його протиправності (законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили).

Крім того, відповідно до п. 10.2 Постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб'єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

В даному випадку суд також враховує і те, що на підставі спірного рішення сільської ради у період з 16.11.2010 року по 11.07.2014 року секретарем сільської ради ОСОБА_3 виконувалися різні нотаріальні дії відносно мешканців сільської ради, тому визнаватися нечинним рішення сільської ради з моменту його прийняття 16.11.2010 року не може, а станом на день розгляду даної справи судом спірне рішення вже скасовано за іншим рішенням Староіванівської сільської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7-9, 11, 41, 69-71, 128, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, про скасування та визнання не чинним рішення органу місцевого самоврядування, - відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського Апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області, шляхом подачі скарги в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду О.В. Олійник