Справа № 803/484/15-а
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року Справа № 803/484/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Пухер Л.Р.,

за участю представника позивача Хохлова В.О.,

представника відповідача Левчук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" до Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу від 10.12.2014 року у ВП №45284820,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (далі - ДП «Волиньстандартметрологія», позивач) звернулося з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції (далі - Другий відділ ДВС Луцького МУЮ, відповідач) про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу від 10.12.2014 року у ВП №45284820.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні в Другому відділі ДВС Луцького МУЮ перебуває виконавчий лист №161/11175/14-ц від 30.10.2014 року, виданий Луцьким міськрайонним судом про поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника метрологічного центру ДП «Волиньстандартметрологія» включно до 18.11.2014 року. 03.11.2014 року державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45284820.

У зв'язку з невиконанням виконавчого листа 10.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника ДП «Волиньстандартметрологія» в розмірі 2040 грн.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 10.12.2014 року ВП №45284820 не відповідає вимогам законодавства та підлягає скасуванню, так як рішення Луцького міськрайонного суду від 29.10.2014 року було невиконане з поважних причин, а саме відсутністю станом на 30.10.2014 року в штатному розписі ДП «Волиньстандартметрологія» структурної одиниці у вигляді метрологічного центру та посади начальника метрологічного центру. Крім того, позивач вказує, що при винесенні вказаної постанови в порушення статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не встановив новий строк для виконання рішення. Також зазначає, що названа стаття дає право державному виконавцю накладати штраф за невиконання рішення суду, однак ні виконавчого листа ні рішення суду боржнику відповідач не надав.

З наведених підстав позивач просить скасувати оскаржувану постанову про накладення штрафу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити повністю. Суду пояснила, що 03.11.2014 року за виконавчим листом № 161/11175/14-ц від 30.10.2014 року, виданим Луцьким міськрайонним судом у справі про поновлення на роботі ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження. Зазначена постанова для виконання направлена боржнику та надано строк для її добровільного виконання. У визначені терміни боржником не було поновлено ОСОБА_3 на роботі, що зафіксовано в акті від 19.11.2014 року. За результатами перевірки було винесено постанову про накладення штрафу на боржника та надано строк для виконання рішення суду. Державним виконавцем повторно 10.12.2014 року здійснено вихід за адресою відповідача та встановлено, що рішення суду не виконано. За результатами цього було складено акт перевірки від 10.12.2014 року та винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 2040 гривень. Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв у межах наданих йому повноважень та із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з на ступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно i в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачає частина 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

В силу положень частини 1 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №161/11175/14-ц від 30.10.2014 року, виданого Луцьким міськрайонним судом про поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника метрологічного центру ДП «Волиньстандартметрологія», державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ 03.11.2014року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45284820 та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 18.11.2014 року. Вказана постанова направлена боржнику та ним отримана 04.11.2014 року.

19.11.2014 року відповідачем здійснено вихід за адресою боржника та встановлено, що рішення суду у встановлені державним виконавцем строки не ДП «Волиньстандартметрологія» не виконано. За результатами перевірки державним виконавцем складено акт та винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1020 грн. на підставі ст.89 Закону України «Про виконавче провадження». Даний акт та постанова разом із супровідними листом, в якому роз'яснено наслідки повторного невиконання рішення суду, були направлені боржнику та ним отримані.

10.12.2014 року державним виконавцем повторно здійснено вихід за адресою позивача та встановлено, що рішення суду про поновлення на роботі ДП «Волиньстандартметрологія» знову не виконано. За результатами перевірки державним виконавцем складено акт від 10.12.2014 року та винесено постанову про накладення штрафу на боржника згідно з ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» в розмірі 2040 гривень.

Підставою для винесення постанови від 10.12.2014 року про накладення штрафу було повторне невиконання боржником рішення суду про поновлення на роботі без поважних причин.

Нормами ст.75 Закону визначено чіткий порядок дій державного виконавця при виконанні судового рішення яким боржника зобов'язано вчинити певні дії.

На думку суду, відповідачем вказані норми Закону при виконанні даного судового рішення були дотримані, державним виконавцем встановлено, та задокументовано невиконання боржником у добровільному порядку без поважних причин рішення суду в частині поновлення особи на роботі..

Оскільки мало місце невиконання позивачем як боржником повторно рішення суду про поновлення на роботі, поважність причин цього невиконання не встановлено, то такі обставини відповідають визначеним статтею 89 ЗУ «Про виконавче провадження» підставам для винесення постанови про накладення на боржника штрафу в розмірі 2040 грн. Наведене дає пілстави для висновків, що такі дії державного виконавця повністю відповідають вимогам статтей 11, 75, 89 Закону та є правомірними.

Також суд зазначає, що відповідно статті 14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України,.

Тобто, рішення суду, що підлягає виконанню повинно бути виконано незалежно від того, чи погоджується з ним боржник чи ні. При цьому об'єктивні чи суб'єктивні причини, на які посилається боржник щодо неможливості його виконання, не можуть бути підставою для невиконання рішення суду.

Тому, враховуючи вищевикладене, постанова державного виконавця від 10.12.2014 року про накладення штрафу на позивача винесена ним в межах наданих повноважень із дотриманням вимог Закону та в розмірах ним визначених та є правомірною, а відтак в задоволені позову ДП «Волиньстандартметрологія» про визнання протиправною та скасування зазначеної постанови слід відмовити.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем під час розгляду справи надано суду належні та допустимі докази щодо спростування позовних вимог та обґрунтування правомірності винесення постанови про накладення штрафу від 10.12.2014 року ВП №45284820.

Суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що рішення суду не виконано ним із поважних причин - у штатному розписі такої посади, на яку поновлено ОСОБА_3, немає і він звернувся до суду про роз'яснення рішення суду та до державного виконавця про зупинення виконавчого провадження.

Згідно з вимогами статтей 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави коли державний виконавець зупиняє виконавче провадження, чи має право на його зупинення. Обставини, на які посилається позивач, Законом не передбачені.

Крім того, боржником 05.01.2015 року було винесено наказ про поновлення ОСОБА_3 на посаді поза межами штату, що свідчить про те, що можливість поновлення такої особи у боржника були, відсутність посади, на яку поновлено особу, не є підставою для державного виконавця не виконувати судове рішення. Спосіб його виконання в такому випадку покладається виключно на ДП «Волиньстандартметрологія».

Посилання позивача на ту обставину, що державний виконавець, наклавши штраф на боржника, не встановив новий строк виконання судового рішення теж суд відхиляє, оскільки у супровідних листах до постанов боржнику роз'яснювався подальший порядок виконання судового рішення.

Не знаходять підтвердження і посилання позивача та його представника на те, що державним виконавцем відповідачу не було направлено судове рішення та виконавчий лист для виконання, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення суду.

Так відповідач є стороною в справі про поновлення ОСОБА_3 на роботі та ознайомлений з рішенням суду.

Законом України «Про виконавче провадження» обов'язок надсилати боржнику рішення суду на державного виконавця не покладено.

Частиною 2 статті 25 цього Закону визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Судом встановлено, що вимоги вказаної норми Закону державним виконавцем виконано. Закон також не вимагає направлення державним виконавцем боржнику копії виконавчого листа.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що статтею 12 Закону визначено права та обов'язки учасників виконавчого провадження. Даною статтею визначено право боржника на ознайомлення боржника з матеріалами виконавчого провадження. Про вказане право державний виконавець роз'яснив боржнику в постанові про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2014 року, однак останній таким правом не скористався.

Інші твердження представника позивача не спростовують висновків суду, зроблених в даному судовому засіданні.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру - 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно із частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

З платіжних доручень №4961 від 16.03.2015 року та №4974 від 23.03.2015 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір з вимог майнового характеру в сумі 182,70 грн., тобто 10% ставки судового збору.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2015 року становить 1 218,00 грн.

Таким чином, даний адміністративний позов майнового характеру підлягає оплаті судовим збором у сумі 1 827 грн. (не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати).

Враховуючи те, що судом відмовлено в задоволенні позовних вимог про скасування постанови, тому згідно з частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з позивача слід стягнути решту суми судового збору: 1 644,30 грн.(1 827 грн. - 182,70 грн.).

Керуючись статтями 11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Державного підприємства "Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" до Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 10.12.2014 року у виконавчому провадженні № 45284820 відмовити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (43000, Волинська область, місто Луцьк, вул. Світла, 4, ) судові витрати в розмірі 1644,30 грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири грн. 30 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 08 квітня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк