Справа № 826/16549/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

при секретарі: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України про визнання протиправними: бездіяльності щодо забезпечення права особисто викласти аргументи особі, що перевіряла його заву, зареєстровану відповідачем 05.05.2014 року №9, та права бути присутнім при розгляді заяви; та дій щодо порушення права на участь у процесі прийняття рішення за вказаною заявою, та щодо непроведення перевірки фактів (аргументів), викладених в ній; та про зобов'язання повторно розглянути заяву, зареєстровану 05.05.2014 року за №9.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти апеляційних вимог, та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було особисто подано до Генеральної прокуратури України звернення, яке називалося як «Донос», де повідомлялось про недоліки у роботі відповідача, та зазначено, що представник ГП України при розгляді Окружним адміністративним судом міста Києва іншої адміністративної справи повідомляв відомості, які суперечать діючому в Україні праву. Також у заяві зазначено вимогу дозволити бути присутнім при розгляді та вирішенні даної заяви, й особисто викласти доводи та факти особі, що здійснюватиме перевірку.

Дане звернення було зареєстровано 05.05.2014 року за №9.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Генеральною прокуратурою 16.05.2014 року було надано відповідь №05/2/2-14050-10 на «Донос» щодо обґрунтованості позиції представника ГП України в адміністративній справі №826/5178/14.

ОСОБА_2 не погоджуючись із тим, що дане звернення було розглянуто без його участі, та не проведено перевірку, на його думку, фактів, викладених в зверненні, останній звернувся до суду.

Приписами ст.ст.18, 19 Закону України «Про звернення громадян» визначені права громадянина при розгляді його заяви чи скарги та відповідно, обов'язки суб'єкта, який їх розглядає. Зокрема, ними передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу та бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги та на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

В контексті викладеного, колегія суддів погоджується з мотивованими доводами суду першої інстанції, що особа може бути запрошеною для розгляду її заяви чи скарги лише у випадку проведення засідання, тобто розгляду заяви чи скарги колегіально, на засіданні. Інших винятків Закон не містить, а тому заяви чи скарги розглядаються суб'єктами в порядку, визначеному їх положеннями чи правилами без обов'язкового виклику і присутності цих осіб. Дана позиція узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 18.06.2013 року по справі №К/9991/38628/11.

В свою чергу, ні статтею 12, ні будь-якою іншою статтею Закону України «Про прокуратуру», ні Інструкцією «Про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України» не передбачено колегіальний розгляд звернень громадян шляхом проведення засідань.

А тому, відповідач при розгляді звернення позивача діяв в порядку, передбаченому наведеним вище законодавством, з чим погоджується колегія суддів.

Вірно вказує суд першої інстанції, що позивач мав можливість особистого прийому в органах прокуратури, можливість надати наявні у нього на підтвердження викладених в заяві фактів, докази, та інших доводів на підтвердження своїх вимог. Така можливість була надана позивачу і при розгляді справи в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді даної справи. Проте, попри це позивач не надав жодних доказів порушення його законних прав та інтересів, а лише вказує на те, що позиція відповідача на його думку, суперечить положенням закону.

Стосовно суті порушених питань, то колегія суддів не вбачає порушення посадовими особами відповідача при розгляді адміністративної справи в суді, та «Доноса» позивача фахівцями прокуратури, не доведено факт надання відомостей, які суперечать чинному законодавству.

Представник відповідача при розгляді справи судом, мав право діяти відповідно до процесуальних прав, наданих йому ст.49 КАС України.

Положеннями ст.76 КАС України передбачено, що пояснення сторін, їхніх представників про відомі їм обставини, які мають значення для справи, оцінюються судом поряд з іншими доказами у справі, що і було зроблено судом при розгляді справи №826/5178/14. Враховуючи викладене, колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта щодо порушень відповідачем норм права при розгляді вказаної справи, враховуючи, що апелянт був позивачем по даній справі, а рішення суду ухвалено не на його користь, що безперечно свідчить про зацікавленість ОСОБА_2

Крім того, суд першої інстанції вірно вказав, що не погоджуючись з доводами представника ГПУ при розгляді справи №826/5178/14 позивач мав право, передбачене ст.185 КАС України, на апеляційне скарження, де міг зазначити про всі порушення норм матеріального та процесуального права, які на його думку були допущені при розгляді вказаної справи.

Суд апеляційної інстанції звертає особливу увагу на те, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2014 року по справі №826/5178/14 апелянтом не оскаржувалась, а відповідно набрала законної сили.

Стосовно доводів апелянта в апеляційній скарзі з посиланням на Інструкцію «Про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України», затвердженої наказом Генерального прокурора України від 21.06.2011 року №9гн, а саме на те, що п.4.3 вказано, що для забезпечення повноти й об'єктивності перевірок до їх проведення можуть залучатися за заявою - автори звернень, то даним положенням такі дії віднесені на розсуд посадової особи, та є її правом, а не обов'язком. Відповідно, у даному випадку, не залучення апелянта до такого розгляду не суперечить жодній нормі законодавства.

А отже, судова колегія погоджується з тим, що дії ГП України відповідають вимогам до дій суб'єктів владних повноважень, встановленим ч.3 ст.2 КАС України, жодної бездіяльності по наведеній правовій нормі вказаного суб'єкта не встановлено, та відсутня необхідність зобов'язання відповідача вчинити певні дії

Згідно ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що дії відповідача вчинені у межах та на виконання положень законодавства, відповідно, вимоги апелянта є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідач як суб'єкт владних повноважень, на виконання вимог ч.2 ст.71 КАС України, надав до суду належні докази правомірності своїх дій.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 28.11.2014 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.