Справа № 539/589/15-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2015 р.Справа № 539/589/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Перцової Т.С.
Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.03.2015р. по справі № 539/589/15-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області
про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області (далі по тексту УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі, відповідач), в якому просив суд : визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області щодо відмови у перерахунку пенсії позивача із заробітної плати за період виконання робіт в зоні відчуження на підставі наказу про проведення донарахування заробітної плати ОСОБА_1 та довідки про грошове забезпечення, одержаної за роботу в зоні відчуження № 1 від 13.01.2015 року і відомості (особовий рахунок) донарахування заробітної плати № 2 від 13.01.2015 року та на підставі діючого з 01.01.2012 року підпункту 3 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області перерахувати ОСОБА_1 з 19.01.2015 року та надалі виплачувати щомісячно пенсію відповідно до наказу про проведення донарахування заробітної плати та довідки про грошове забезпечення, одержане за роботу в зоні відчуження № 1 від 13.01.2015 року та на підставі діючого з 01.01.2012 року підпункту 3 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.03.2015 року по справі № 539/589/15-а позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок пенсії задоволено.
Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області перерахувати та сплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат» № 1 від 13.01.2015 року та відомості донарахування заробітної плати № 2 від 13.01.2015 року з 19.01.2015 року з урахуванням виплачених сум.
Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.03.2015 року по справі № 539/589/15-а скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що довідка № 1 від 13.01.2015 року не відповідає вимогам п.7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, п.17 Порядку подання та оформлення документів для призначення/перерахунку пенсій, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, оскільки обчислення заробітку у цій довідці проведено не на підставі первинних документів, а на підставі різних нормативних актів, які застосовувались для обчислення заробітку за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З посиланням на постанову ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 р. № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС», Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964, абз.4 пп.1 п.1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 зазначив, що оплата праці у кратному розмірі до посадового окладу була передбачена лише для працівників, відряджених до І, ІІ та ІІІ зон небезпеки 30-кілометрової зони відчуження, оплата праці осіб, які працювали у населених пунктах, що не віднесені до зон небезпеки (зона особливого контролю) залишалась на попередніх умовах (за підвищеними на 100% тарифними ставками (посадовими окладами). Отже, відсутні підстави для застосування показників кратності до посадового окладу, підвищеного на 100%, як це проведено адміністрацією ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат» у довідці від 13.01.2015 року № 1. Зазначив, що ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат» було безпідставно включено до довідки № 1 від 13.01.2015 року премію у розмірі 60%, незважаючи на те, що виплата премії в такому розмірі у 1986 році не була передбачена положенням про преміювання на підприємстві, де працював позивач, і відповідно не нараховувалась. З огляду на викладене, вважає, що довідка № 1 від 13.01.2015 року не є підставою для перерахунку пенсії позивачеві. Також, ліквідатором безпідставно включено до складу заробітної плати одноразову премію у розмірі 400 крб., при цьому не надано доказів виділення Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР та Міненерго СРСР Лубенському м`ясокомбінату коштів для виплати такої премії працівникам, які брали безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, клопотання відповідача про розгляд справи без участі представника відповідача, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, з 20.03.2003 року має ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково, отримує пенсію по інвалідності через УПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі.
Позивач, дізнавшись про постанови уряду, з яких було знято гриф "таємно" виявив, що йому не в повній мірі нараховується та виплачується пенсія, у зв`язку з чим звернувся до адміністрації ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат» (правонаступника Лубенського м`ясокомбінату підприємства, на якому позивач працював на час направлення його на ліквідацію аварії на ЧАЕС), щодо надання довідки про його заробітну плату, з урахуванням Постанов уряду, з яких було знято гриф "таємно".
Отримавши довідки № 1 від 13.01.2015 року та № 2 від 13.01.2015 року, позивач звернувся до УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі із заявою щодо перерахунку та виплати йому пенсії із заробітної плати згідно з вказаними довідками (а.с.28).
Рішенням УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області № 39 від 03.02.2015 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії (а.с.29).
Не погодившись з діями відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх оскарження, зобов`язання УПФУ в м. Лубни та Лубенському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії на підставі довідок від 13.01.2015 року №№1 та 2 та провести відповідні виплати.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки довідка від 13.01.2015 року №1, видана ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат», відповідає нормативно-правовим актам, відповідно до яких нараховувалась заробітна плата особам, зайнятим у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
Відповідності до ст. 54 Закону України Про соціальний статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 року, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
01.01.2012 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. ст. 54, 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Як передбачено п. 7 Порядку, обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які приймали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, - 4, I - 3). При цьому, в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Зони небезпеки визначались відповідно до радіаційної ситуації в місцях виконання робіт із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за показниками потужності експозиційної дози. Держкомгідромету СРСР було доручено двічі на місяць станом на 1 та 15 числа забезпечувати Урядову комісію інформацією про радіаційну ситуацію на зазначених територіях. Рішення щодо віднесення населених пунктів або виробничих об`єктів до зони небезпеки приймались Урядовою комісією (від 07.08.1986 року № 87, від 19.08.1986 року № 108, від 18.09.1986 року № 173 та від 05.01.1987 року № 339).
При виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 роках залежно від потужності експозиційної дози територію зони відчуження було поділено на 1-у, 2-у, 3-ю зони небезпеки та зону особливого контролю.
До зони небезпеки № 3 належали території з рівнями іонізуючого випромінення від 100 млР/год і вище, до зони небезпеки № 2 - від 20 млР/год до 100 млр/год, до зони небезпеки № 1 від 5 млР/год до 20 млР/год, до зони особливого котролю від 2 млР/год до 5 млР/год .
У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 року № 03-3/1652-018-2 Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13.06.1989 року № 10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф секретно з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 року № 1497-378, розпоряджень від 03.09.1986 року № 1767-рс і від 11.12.1986 року № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168-5, від 10.06.1986 року № 207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10.09.1986 року № 530-рс, від 16.12.1986 року № 694-рс, від 06.01.1988 року № 12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: № 4с від 09.05.1986 року, № 58с від 11.06.1986 року, № 132с від 16.09.1986 року, № 179с від 25.12.1986 року, № 8с від 22.01.1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.
Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища від 05.10.1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.
Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого п.п. 1 п. 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.
Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.
Як вбачається з п. 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.051986 року № 524-156 Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС, підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.
Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7).
Виходячи з п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07.05.1986 року, п. п. 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986 року, п. 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10.06.1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці.
Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.10.1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.
Матеріалами спраив підтверджено, що позивач знаходився на військових зборах в період з 01.06.1986 року по 06.09.1986 року у складі військової частини НОМЕР_1 , що підтверджено довідкою військової частини № 1333/7. Згідно з даною довідкою, позивачеві слід виплатити за місцем постійної роботи 100% тарифної ставки (посадового окладу) за період з 08.06.1986 року по 04.09.1986 року. Як вказано у даній довідці, позивач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у різних зонах небезпеки, що відповідають різним коефіцієнтам оплати праці, в тому числі: з однократним коефіцієнтом у липні 14 днів, з двократним у червні 4 дні, у липні 15 днів, з трикратним у червні 21 день, у липні 2 дні, у серпні 5 днів, при цьому вихідні дні слід вважати робочими (а.с.9).
Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що при розрахунку заробітної плати за липень-серпень 1986 року, відображений у довідці № 1 від 13.01.2015 року, обґрунтовано було застосовано усереднений коефіцієнт кратності 2,46, залежно від кількості днів виконання робіт у кожній зоні небезпеки.
При цьому, з посиланням на відомість заробітної плати за 1986 рік для розрахунку взято годинну тарифну ставку 0,596 крб. (за умови 7/8-годинного робочого дня), підвищено її до 100% (за умови 6-годинного робочого дня), враховано збережений за основним місцем роботи середньомісячний заробіток, оплату праці у вихідні дні 2 подвійному розмірі із застосуванням показників кратності.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що довідки № 1 (довідка про заробітну плату) та 2 (відомість (особовий рахунок) від 13.01.2015 року складені у відповідності до вимог вищенаведених нормативно-правових актів з питань оплати праці у зоні відчуження, а відтак, є належною підставою для перерахунку пенсії.
Слід відмітити, що правомірність розрахунку заробітної плати позивача для обчислення пенсії підтверджена звітом аудитора Полтавського бюро судово-економічної експертизи та аудиту від 15.01.2015 року (а.с.21-27).
Колегія суддів зауважує, що у листі від 04.02.2015 року № 1161/02-06 УПФУ в м. Лубни та Лубенському районі відповідач, повідомивши про відмову позивачеві в перерахунку пенсії, не обґрунтував, у чому, на думку відповідача, полягає порушення норм чинного законодавства при обчисленні заробітку за роботу в зоні відчуження за липень-серпень 1986 року, відображеного у довідках про заробітну плату, наданих позивачем (а.с.29).
Відповідно до п. п. 1) п. 2.4 Положення про управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 року за № 442/6730, одержувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб і від фізичних осіб-підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, інформацію, документи і матеріали, необхідні для здійснення покладених на Управління завдань.
Отже, відповідач мав право уточнити спірні для нього питання, зокрема щодо суми заробітної плати позивача, в тому числі провівши перевірку відомостей, наведених у довідці, з вивченням первинних документів ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат», однак цим правом не скористався, і невмотивовано відмовив позивачу в нарахуванні пенсії.
Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок про заробітну плату від 13.01.2015 року № 1 та № 2 необґрунтованою.
За наведених обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною відмови УПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зобов`язання відповідача перерахувати та сплачувати позивачеві пенсію відповідно до довідки ВАТ «Лубенський м`ясокомбінат» № 1 від 13.01.2015 року та відомості донарахування заробітної плати № 2 від 13.01.2015 року з 19.01.2015 року з урахуванням виплачених сум.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області залишити без задоволення.
Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.03.2015р. по справі № 539/589/15-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.