Справа № 819/431/15-а
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/431/15-a

24 березня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Калиняк О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області (далі - відділ ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, відповідач), у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив зобов'язати відділ ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ внести зміни до актових записів про народження ОСОБА_1 № 2322, складеного 15 вересня 1978 року відділом ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, а саме: змінити відомості про національність батька з «українець» на «поляк», та про шлюб ОСОБА_1 № 1155, складеного 10 серпня 2003 року відділом ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, а саме: внести графу національність нареченого, в якій вказати «поляк».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем були виявлені невідповідності в первинних актових записах про його народження в написанні відомостей про національність батька. Крім того, позивач зазначив, що оскільки його батько за національністю є поляком, його виховували у польських традиціях, то він вважає себе за національністю також поляком та хоче відновити свою національну самобутність, а відтак у актових записах мають бути зазначені відомості про його національність «поляк». Для внесення відповідних виправлень та змін у первинні актові записи ОСОБА_1 звертався до відділу ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, проте йому було відмовлено, що стало підставою для звернення до суду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у адміністративному позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, проте відповідач подав до суду заяву від 09 березня 2015 року про розгляд справи за відсутності представника відділу ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду.

Згідно із частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки відповідач заявив таке клопотання, то адміністративну справу розглянуто та вирішено за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, в тому числі оригінали документів, долучених до позовної заяви, приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що в актовому записі про народження ОСОБА_1, складеному 15 вересня 1978 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції за № 2322, зазначені відомості про національність батька ОСОБА_2 «українець», що підтверджується записом акта про народження та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а. с. 36-40). В актовому записі про укладення шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3, складеному 10 серпня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції за № 1155, графа з відомостями про національність нареченого відсутня (а. с. 41-44).

Позивач звернувся до відділу ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ з заявами про внесення змін та доповнень до актових записів про його народження № 2322 від 15 вересня 1978 року та шлюб № 1155 від 10 серпня 2003 року, складених відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, а саме про внесення змін до відомостей про національність батька дитини з «українець» на «поляк», в першому випадку, та внесення доповнень до відомостей про національність нареченого, вказавши «поляк», у другому випадку. Відповідно до висновку та роз'яснення відповідача ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін та доповнень до актових записів, у зв'язку з тим, що зміна національності чинним законодавством не передбачена, Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», який регулював ці питання, втратив чинність. У зв'язку з такою відмовою позивач звернувся до суду.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються положеннями Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VІ).

Відповідно до статті 6 Закону № 2398-VІ відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно зі статтею 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис, спадкоємців померлого. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (частини друга, третя статті 22 Закону № 2398-VІ).

Внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством, відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила). У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку (пункт 1.1 Правил).

Відповідно до пункту 2.13.2 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Згідно з пунктом 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікованої Законом України № 703/97-ВР від 09 грудня 1997 року) передбачено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Частиною другою статті 300 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Згідно з положеннями статей 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» від 25 червня 1992 року № 2494-XII Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів дід позивача ОСОБА_4, батько позивача ОСОБА_2 за національністю були поляками, що підтверджується постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2012 року у справі № 2-а/1970/2891/12 за позовом ОСОБА_2 до відділу ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ про внесення змін в актові записи про народження та про шлюб, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 № 404 від 26 травня 1961 року з зазначенням відомостей про національність батька ОСОБА_4 «поляк», про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_2 № 977 від 27 липня 1986 року з зазначенням відомостей про національність чоловіка «поляк» та про державну реєстрацію народження ОСОБА_5 (сестри позивача) № 1837 від 09 липня 1992 року із зазначенням відомостей про національність батька ОСОБА_2 «поляк», картою поляка виданою ОСОБА_2, яка є документом, що підтверджує приналежність до польського народу (а. с. 11-13, 27-30).

Наведені докази дають підстави вважати, що ОСОБА_2 за національністю є «поляком», а відтак, у актовий запис про державну реєстрацію народження позивача № 2322, складений 15 вересня 1978 року відділом ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, необхідно внести такі відомості про національність його батька, змінивши запис з «українець» на «поляк».

З пояснень позивача слідує, що його сім'я дотримується культурних і релігійних традицій, етнічних особливостей поляків і ця культура є домінуючою у його родині, ОСОБА_1 має карту поляка, яка є документом, що підтверджує приналежність до польського народу, позивач себе ототожнює із польською національністю.

Враховуючи наведені обставини та з метою забезпечення забезпечення реалізації права особи вільно обирати та відновлювати національність, а також те, що позивач бажає встановити свою національну приналежність, а саме обрати національність свого батька, та вважає себе поляком, суд приходить до переконання про необхідність внесення доповнень до актового запису про державну реєстрацію його шлюб № 1155, складеного 10 серпня 2003 року відділом ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, а саме: доповнити відомостями про національність нареченого (чоловіка) ОСОБА_1, вказавши «поляк». Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України на користь позивача слід присудити з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп., сплачений згідно з квитанцією № 42 від 27 лютого 2015 року (а. с. 2).

Керуючись статтями 11, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 № 2322, складеного 15 вересня 1978 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області, а саме: змінити відомості про національність батька дитини ОСОБА_2 з «українець» на «поляк».

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області внести доповнення до актового запису про реєстрацію шлюбу громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_3 № 1155, складеного 10 серпня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області, а саме: відомості про нареченого ОСОБА_1 доповнити графою «національність», в якій вказати «поляк».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 (вісім) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 27 березня 2015 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.