Справа № 826/1844/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 квітня 2015 року письмове провадження № 826/1844/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кармазіна О.А., Кузьменка В.А., вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

За позовомДержавного підприємства «Червононенський завод продтоварів»
до Державної фіскальної служби України
проскасування рішення № 000316

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Державне підприємство «Червононенський завод продтоварів» (надалі - позивач або ДП «Червононенський завод продтоварів») з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач або ДФС України) про визнання протиправним та скасування рішення від 14.01.2015 року № 000316 про застосування фінансових санкцій.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки винесене відповідачем без повного з'ясування обставин справи та порушенням норм чинного законодавства.

Відповідач проти позову заперечив з підстав законності оскаржуваного рішення та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, за клопотанням представника позивача, суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Андрушівською об'єднаною ДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області проведена фактична перевірка щодо дотримання вимог чинного законодавства у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів на ДП «Червоненський завод продтоварів», за результатами якої складено акт від 17.07.2014 року № 2/21/00374663.

Так, представниками податкового органу для проведення перевірки позивача здійснено виїзд за адресою позивача: Житомирська область, Андрюшівський район, смт. Червоне, вул. Перемоги, 14-А

Для проведення перевірки позивачем були надані товарно-транспортні накладні (ТТН) на реалізацію компоненту моторного палива альтернативного (КМПА), а саме:

ТТН від 14.07.2014 року, серії 01АААА № 042164 на реалізацію КМПА в кількості 23239,63 кг за ціною 5,5596 грн/кг на суму 129203,05 грн. без ПДВ;

ТТН від 14.07.2014 року, серії 01АААА № 042165 на реалізацію КМПА в кількості 5687,45 кг за ціною 5,5596 грн/кг на суму 31619,95 грн. без ПДВ;

ТТН від 15.07.2014 року, серії 01АААА № 042166 на реалізацію КМПА в кількості 22661,36 кг за ціною 5,5596 грн/кг на суму 125988,1 грн. без ПДВ.

Представниками податкового органу встановлено, що зазначені ТТН не мітять відмітки представника органу державної податкової служби на акцизному складі «Виїзд дозволено», таким чином позивач реалізував КМПА без дозволу представника ДПС на акцизному складі без сплати акцизного податку з кількості 51588,44 кг, що становить 6530,18 дал (сума акцизного податку 4596524,74 грн.) КМПА, чим порушено ст.229 та ст.230 Податкового кодексу України, п.2.4. Порядку роботи представників органів державної податкової служби на акцизних складах та податкових постах, затвердженого наказом ДПА України від 11.01.2011 року № 14.

Крім того, реалізація вказаного КМПА в кількості 51588,44 кг, що становить 6530,18 дал КМПА здійснена: без надання контрольному посту на акцизному складі підтверджуючих документів про сплату акцизного збору, або копії податкового векселя на суму податку нарахованого на обсяг реалізованого КМПА, без розрахунку акцизного податку виходячи з фактично отриманої кількості КМПА, без акта про відвантаження та приймання КМПА за формою П-24, затвердженою наказом Мінагрополітики від 13.04.2009 року № 264, чим порушено п.2.1. Розпорядження Міністерства доходів і зборів від 01.07.2014 року № 141-р «Про порядок контролю під час відвантаження спирту етилового з акцизного складу».

На підставі акта перевірки від 17.07.2014 року № 2/21/00374663, відповідачем прийняте оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 14.01.2015 року № 000316, яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 11 742 112,91 грн.

Відповідно до п.56.1. ст.56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Вважаючи рішення відповідача про застосування фінансових санкцій від 14.01.2015 року № 000316 протиправним, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідним позовом про його скасування.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (надалі - Закон).

Статтею 1 Закону наведені терміни, що в ньому вживаються, зокрема:

спирт етиловий - спирт етиловий-сирець, спирт етиловий ректифікований технічний, спирт етиловий денатурований (спирт технічний), спирт етиловий технічний, спирт етиловий ректифікований, що відповідають кодам 2207 і 2208 згідно з УКТЗЕД та виготовлені з крохмале- і цукровмісної сировини або з нехарчових видів сировини за спеціальними технологіями;

незаконний обіг спирту етилового, коньячного, плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирця виноградного, спирту-сирця плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів - імпорт, експорт, транспортування, зберігання, торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами з порушенням вимог законодавства, що регулює ці питання.

Відповідно до абз.6 ст.14 Закону, відвантаження спирту етилового з акцизного складу здійснюється на підставі дозволу, виданого уповноваженим представником органу доходів і зборів на такому акцизному складі. Дозвіл на відпуск спирту етилового з акцизного складу (крім відпуску спирту етилового на експорт) надається за умови сплати акцизного податку з спирту, що повинен бути переданий, грошовими коштами або забезпечення сплати акцизного податку податковим векселем, авальованим банком (податковою розпискою).

Відповідно до Порядку роботи представників органів державної податкової служби на акцизних складах та податкових постах, затвердженого наказом ДПА України від 11.01.2011 року № 14, представник органу державної податкової служби надає дозвіл на відпуск спирту з акцизного складу шляхом проставляння штампу «Виїзд дозволено» на товарно-транспортній накладній за умови наявності: акта про відвантаження та приймання спирту, розрахунку акцизного податку виходячи із фактично отриманої кількості спирту, підтвердження контролюючого органа за місцем реєстрації споживача спирту сплати акцизного податку, або копії податкового векселя взятого на облік.

Таким чином, безумовною підставою для зобов'язання підприємство сплачувати акцизний податок з спирту повинна бути наявність зазначеної речовини в виготовлених продуктах, що відпускаються з акцизного складу. Однак, це не єдина підстава. За умовами встановленими для обігу спиртовмістких речовин вони мають призначення для використання в харчовій промисловості придатні для вживання людиною, а тому потребують спеціального контролю.

За правилами ч.1 ст.17 Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, згідно абз.16 ч.2 ст.17 Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, крім іншого, вивезення спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів з території акцизного складу або транспортування такої продукції без відмітки представника органу доходів і зборів на товарно-транспортній накладній про погодження відпуску - 200 відсотків вартості вивезеної або транспортованої продукції, але не менше 15000 гривень.

Таким чином, Законом передбачена відповідальність саме за вивезення спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів з території акцизного складу або транспортування такої продукції без відмітки представника органу доходів і зборів на товарно-транспортній накладній.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснює виробництво та реалізацію компоненту моторного палива альтернативного (КМПА) на підставі ТУ У 24.6-9:2007 (із змінами та доповненнями) та Технологічного регламенту виробництва компоненту моторного палива альтернативного в умовах ДП «Червоненський завод продтоварів».

ТУ У 24.6-9.2007 компоненту моторного палива альтернативного (КМПА) введені в дію 03.10.2007 та чинні до 03.10.2017, Всеукраїниським державним науково-виробничім центром стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів, розроблені Науково-виробничим товариством «Інтермаш», директором УкрНДІспиртбіопрод, погоджені Державним департаментом пожежної безпеки Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та першим заступником Головного санітарного лікаря України.

Технологічний регламент виробництва компоненту моторного палива альтеративного (КМПА) в умовах ДП «Червоненський завод продтоварів» розроблений за участі директора ДП «Червоненський завод продтоварів» - Кучеренка Я.В., проректора з наукової роботи та міжнародних зв'язків Національного університету харчових технологій - професора Мостенської Т.Л, та завідувача кафедри біотехнології продуктів бродіння та виноробства - професора Шияна П. Л., погоджений з директором Департаменту контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів - Радченко А.П., а також заступником Міністра доходів і зборів України - Ігнатовим А.П.

Згідно ТУ У 24.6-9.2007, КМПА - антидетонаторний засіб, який призначено для виробництва біопалив моторних альтернативних для двигунів внутрішнього згоряння (в тому числі біодизелю), біокомпоненту моторного палива, а також в якості добавки до бензинів автомобільних в кількості не більше ніж 5 % (об'ємних) згідно з ДСТУ 4839 та не більше ніж 5 % (масових) згідно з ДСТУ 4063.

КМПА призначено для реалізації підприємствам-виробникам біопалив моторних альтернативних для двигунів внутрішнього згоряння, біокомпоненту моторного палива, біодизелю, бензинів автомобільних, а також для реалізації на експорт.

Згідно свідоцтва про належність палива до альтернативного, виданого позивачу Державним агентством з енергоефективності та енергозбереження 11.02.2014 року серії РП-См № 144, паливо «Компонент моторного палива альтернативного (КМПА) марки А» згідно ТУ У 24.6-9:2007 зі змінами № 1-9 ідентифіковане як альтернативне.

Згідно Технологічного регламенту, КМПА призначено для виготовлення палива моторного сумішевого,біокомпонентів моторних палив, отриманих шляхом синтезу із застосуванням КМПА або змішуванням КМПА з органічними сполуками та паливом, одержаними з вуглеводневої сировини, в яких вміст КМПА відповідає вимогам нормативних документів та які належать до біопалива.

За ТУ У 24.6-9.2007, КМПА класифікується у товарній позиції 20.59.42-50.00 «засоби антидетонаторні» за Державним класифікатором продукції та послуг, що відповідає коду 3811 11, 3811 19 00 00 УКТЗЕД.

Відповідно до даних табл. 2.1 - Фізико-хімічні показники КМПА (за ТУ У 24.6-9:2007 із змінами № 1-9) Технологічного регламенту, об'ємна частка спирту етилового (органічних кисневмісних сполук), %. становить не менше - 97,3.

За доводами відповідача, згідно листа Департаменту митної справи Міндоходів від 27.06.2014 № 99-24/1.2-02-03/3107 «Щодо класифікації альтернативних видів палива», враховуючи, що в продуктах КМПА з концентрацією спирту не менш ніж як 90 об% в наявності є одна денатуюча добавка (бензин) з масовою часткою менше 1% (у відповідності з визначенням об'ємної частки спирту етилового за висновками лабораторних досліджень), такі товари класифікуються у товарній позиції 2207, за кодом згідно з УКТЗЕД, отже позивач виробляє та реалізує компонент палива моторного альтернативного, що відповідає товарному коду УКТЗЕД 2207, що відповідно до пп. 215.3.1 п.215.3 ст. 215 ПК України та є підакцизним товаром.

В той же час, у той же час в зазначеному листі не ставиться питання про можливість використання компонентів палива як сировини для харчових (косметичних) продуктів про що заявляє відповідач.

Згідно експертної довідки № К-064 від 06.09.2010 року, складеної Київською обласною торгово-промисловою палатою, КМПА відповідає коду - Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори, смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та ніші готові присадки, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродуктів: антидетонатори, інші.

Крім того, згідно висновку Київського науково-дослідного інститут судових експертиз від 22.12.2014 року (Висновок № 117042/14-34/17315/14-53) за результатами проведення експертного дослідження КМПА (ТУ У 24.6-9.2007), наданий на дослідження зразок рідини відносяться до високооктанових кисневмісних домішок (ВКД) для автомобільних бензинів; за сукупною кількістю ознак досліджена рідина не відповідає вимогам ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови» та ДСТУ 4284:2004 «Спирт етиловий ректифікований абсолютований. Технічні умови»; наданий на дослідження зразок рідини містить метил-трет-бутиловий ефір, що не передбачено вимогами ДСТУ 7166:2010 «Біоетанол. Технічні умови»; за складом та основними фізико-хімічними показниками наданий на дослідження зразок рідини відповідає вимогам ТУ У 24.6-9.2007 «Компонент моторного палива альтернативний КМПА. Технічні умови». Компонент моторного палива альтернативний КМПА використовується як антидетонаційна домішка до автомобільних бензинів на нафтовій основі та як окремий компонент в сумішевих бензинах. Наданий на дослідження зразок має наступні характеристики у відповідності до УКТЗЕД «Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори, смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та ніші готові присадки, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродукти» за умови використання його у якості компоненту моторного палива.

З огляду на вищевказаний висновок експерта, суд приходить до висновку, що компонент моторного палива альтернативного, який відповідає технічним умовам ТУ У 24.6-9:2007, слід розглядати у товарній позиції 3811 «Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та інші готові присадки, добавки до нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродукти».

При цьому, слід зазначити, що перелік підакцизних товарів (продукції) та ставки податку закріплені статтею 215 Податкового кодексу України. Підакцизні товари (продукція) - товари за товарними позиціями, категоріями та підкатегоріями згідно з кодуванням товарів за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності - УКТЗЕД.

До таких товарів (продукції) віднесено, зокрема, спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво, код класифікації яких - 2207, в той же час, на товар (продукцію) за кодом класифікації 3811, що виробляється позивачем, Податковим кодексом України акцизний збір не встановлено.

Суд також звертає увагу на те, що товарні позиції 2207 та 2208 відносять до групи 22 - алкогольні та безалкогольні напої та оцет.

Разом з тим, як свідчать обставини справи, за технологією, передбаченою ТУ У 24.6-9:2007, позивач здійснює виробництво компоненту палива моторного альтернативного універсального, який використовується як антидетонаційна домішка до автомобільних бензинів на нафтовій основі та як окремий компонент у сумішевих бензинах.

Таким чином, виходячи з призначення компоненту палива моторного альтернативного універсального, його не можна вважати алкогольним і безалкогольним напоєм або оцтом, та класифікувати за товарними позиціями УКТЗЕД 2207 або 2208, навіть за наявності у його складі частки спирту.

Виходячи з наведеного, суд критично сприймає посилання відповідача на лист Департаменту митної справи Міндоходів від 27.06.2014 № 99-24/1.2-02-03/3107 «Щодо класифікації альтернативних видів палива».

Крім того, по своїй правовій природі, лист не є належними доказами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а лише є викладенням суб'єктивної думки; а також, з зазначеного листа неможливо встановити, які саме зразки продукції досліджено; чи були ці зразки компонентом палива моторного альтернативного універсального, що вироблене позивачем.

Наведене в сукупності спростовує висновки відповідача, покладені в основу спірного рішення від 14.01.2015 року № 000316, оскільки КМПА не є підакцизним товаром, отже не потребує обов'язкового дозволу-погодження (відмітки представника органу державної податкової служби на акцизному складі «Виїзд дозволено») при його реалізації (відпуску).

Більше того, форма оскаржуваного рішення не узгоджується із нормами Податкового кодексу України.

Так, форма рішення про застосування фінансових санкцій встановлена Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790.

Разом із тим, відповідно до п.10 підр. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності Податкового кодексу України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

Відповідно до пп.54.3.3. п.54.3. ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Наведена норма в імперативному порядку зобов'язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов'язань за штрафними санкціями платникові податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Статтею 113 Податкового кодексу України передбачено, що штрафні (фінансові) санкції застосовуються також і за порушення вимог іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Таким чином, обов'язком контролюючих органів у розумінні Податкового кодексу України є визначення суми грошових зобов'язань у вигляді штрафних санкцій за порушення норм іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладений на контролюючі органи.

Зазначене поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на органи доходів і зборів України.

При цьому, відповідно до пп.14.1.39. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.58.1. ст.58 Податкового кодексу України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст.54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, контролюючий орган, у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобовязаний прийняти податкове повідомлення-рішення, а прийняття будь-яких інших рішень, у тому числі про застосування фінансових санкцій, суперечитиме Податкового кодексу України.

Аналогічна позиція доведена Вищим адміністративним судом України в інформаційному листі від 28 березня 2014 року №375/11/14-14.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення відповідача про застосування фінансових санкцій від 14.01.2015 року № 000316 про застосування фінансових санкцій та, відповідно, про його скасування.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, відповідачем не виконано обов'язку щодо доказування правомірності прийнятого ним оскаржуваного рішення від 14.01.2015 року № 000316 з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державного підприємства «Червононенський завод продтоварів» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України про застосування фінансових санкцій від 14.01.2015 року № 000316.

Судові витрати в сумі 487,20 грн. присудити на користь Державного підприємства «Червононенський завод продтоварів» за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді О.А. Кармазін

В.А. Кузьменко