Справа № 705/7573/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 705/7573/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Прокулевич В.С.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області, просив, з урахуванням уточнених позовних вимог: - визнати відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв'язку з підвищенням оплати праці суддів неправомірною; - зобов'язати відповідача перерахувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у відповідності до заробітної плати, а саме: з 01 січня по 31 грудня 2012 року у розмірі 80 % заробітної плати, визначеної довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області № 98/04 від 17 січня 2012 року; з 01 квітня по 01 липня 2012 року у розмірі 80 % заробітної плати, визначеної довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області № 134/04/14 від 30 січня 2014 року; з 01 липня 2012 року по 01 жовтня 2012 року у розмірі 80 % заробітної плати, визначеної довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області № 133/04/14 від 30 січня 2014 року; з 01 жовтня 2012 року по 01 грудня 2012 року у розмірі 80 % заробітної плати, визначеної довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області № 132/04/14 від 30 січня 2014 року; з 01 грудня 2012 року по 01 січня 2013 року у розмірі 80 % заробітної плати, визначеної довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області № 131/04/14 від 30 січня 2014 року; з 01 січня 2013 року по 03 червня 2013 року у розмірі 80 % заробітної плати, визначеної довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області № 130/04/14 від 30 січня 2014 року; № з 04 червня 2013 року по 01 грудня 2013 року у розмірі 84 % заробітної плати, визначеної довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області № 130/04/14 від 30 січня 2014 року; з 01 грудня 2013 року і до наступної зміни розміру заробітної плати діючих суддів у розмірі 84 % заробітної плати, визначеної довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області № 129/04/14 від 30 січня 2014 року та перераховувати і виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в подальшому у разі зміни, у відповідності до розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді суддів, у розмірі 84 % заробітку судді.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. При цьому, апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 з 22 квітня 1992 року по 31 жовтня 2010 року працював суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 07 жовтня 2010 року № 2596-УІ позивача звільнено з посади судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області у зв'язку із поданням заяви про відставку.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області та з 01 листопада 2010 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, відповідно до ст. 43 Закону України «Про статус суддів».

З матеріалів справи слідує, що листом № 3032/10 від 07 лютого 2012 року Управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області відмовило позивачу у здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Судом встановлено, що постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2012 року у справі № 2а/2318/221/12 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області про перерахунок пенсії, позов задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області призначити ОСОБА_3 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01 листопада 2010 року у розмірі 84 відсотків його заробітку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2013 року скасовано постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2012 року та прийнято нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2013 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2013 року залишено без змін.

Разом з тим, Вищий адміністративний суд України у своєму рішенні дійшов висновку, що позивач мав право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2012 року та до моменту звернення до суду з позовом, проте у розмірі, що не перевищує 80 відсотків грошового утримання судді на відповідній посаді, а не 84 відсотки.

У зв'язку із вищенаведеним, 11 грудня 2013 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді, з урахуванням рішення Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2013 року.

Листом від 20 грудня 2013 року № 23248/10 Управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді, у зв'язку з відсутністю підстав.

Не погоджуючись з відмовою відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно ч. 1 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 № 2453-VІ (далі - № 2453-VІ), судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно ч. 1 ст. 37 і ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

В силу ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI), щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч. 4 ст. 138 Закону № 2453-VІ, у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Відтак, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і розмір пенсії колишнього державного службовця, залежать від суми грошового утримання діючого судді (заробітної плати працюючого на відповідній посаді державного службовця), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та виходячи з принципу єдності статусу суддів, у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді має здійснюватись перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із звільненням та виходом у відставку, з 01 листопада 2010 року ОСОБА_3 було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, відповідно до ст. 43 Закону України «Про статус суддів».

Так, після виходу позивача у відставку, набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого, запроваджена нова формула обчислення заробітної плати суддів, внаслідок чого з 01 січня 2012 року розмір заробітної плати суддів загальних судів всіх рівнів, був значно підвищений в силу положень ч. ч. 3 і 4 ст. 129 Закону № 2453.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням зміни розміру щомісячної заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Разом з тим, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, ч.ч. 3 і 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції, згідно з якою, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді (ч. 3 ст. 138 Закону). Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (ч.5 ст. 138 Закону).

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в період до 03 червня 2013 року у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, однак не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тобто, колегія суддів зазначає, що з урахуванням положення ч. 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI), довічне грошове утримання, яке підлягає виплаті позивачу у встановленому цією нормою максимальному розмірі за період з 01 січня 2012 року по 02 червня 2013 року, підлягає обмеженню.

При цьому, положення ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013.

Згідно ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на те, що з 03 червня 2013 року правове регулювання спірних правовідносин здійснювалося відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції до змін внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI, тому довічне грошове утримання позивача, як судді у відставці, з 03 червня 2013 року повинно виплачуватись у розмірі 84 % грошового утримання працюючого судді та не обмежується граничним розміром.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 має право на перерахунок довічного грошового утримання судді з 01 січня 2012 року по 02 червня 2013 року в розмірі 80 відсотків грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, з урахуванням максимального розміру встановленого ч. 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI», а з 03 червня 2013 року - у розмірі 84 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання.

Дана позиція узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду України, викладеною у постановах від 30 січня 2014 року у справі № К/800/58985/13 та від 03 вересня 2014 року у справі № К/800/389/14.

Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції зобов'язав відповідача здійснювати перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді позивачу в подальшому.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Зі змісту положень ст. 2 КАС України вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

За даних обставин, адміністративний суд не може розглядати вимоги щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому, у зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків, оскільки у суду на час розгляду конкретної справи відсутні підстави для прийняття рішення стосовно законності таких дій.

Аналізуючи обставини справи та норми законодавства, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі, а тому постанова суду підлягає скасуванню з винесенням нового рішення про задоволення адміністративного позову частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи, викладені в апеляційній скарзі, повністю спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області задовольнити частково.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2014 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 з 01 січня 2012 року по 02 червня 2013 року в розмірі 80 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, з урахуванням максимального розміру встановленого ч. 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 з 03 червня 2013 року у розмірі 84 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст постанови виготовлено 25.02.2014 року.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.