Справа № 201/3381/13-а (2а/201/61/2014)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2015 рокусправа № 201/3381/13-а (2а/201/61/2014)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В. Суховарова А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2014 року у справі 201/3381/13-а (2а/201/61/2014) позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська відновити йому виплати пенсії по інвалідності за період з 26.01.2011 року по 03.01.2013 року; зобов'язати відповідача погасити заборгованість по виплатам пенсії, що утворилась за період з 01.08.2012 року по 03.01.2013 року; зобов'язати відповідача здійснити виплату компенсації втрати частини пенсії у зв'язку із порушенням строків її виплати з 26.01.2011 року по 03.01.2013 року, а також стягнути з управління пенсійного фонду в Жовтневому районі м.Дніпропетровська моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська відновити виплату позивачу пенсії по інвалідності за період з жовтня 2012 року по 03.01.2013 року, зобов'язавши відповідача здійснити нарахування та виплату цієї пенсії за вказаний період з відповідними компенсаціями втрати частини пенсії в зв'язку з порушенням строків її виплати.

В задоволенні вимог в частині стягнення моральної шкоди відмовлено.

Позовні вимоги в частині позовних вимог за період з 26.01.2011 року по вересень 2012 року залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову в частині залишення позовних вимог без розгляду та відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно залишено без розгляду позовні вимоги щодо покладення на відповідача обов'язку здійснити компенсації втрати частини пенсії у зв'язку із порушення строків її виплати за період з 26.01.2011 року по вересень 2012 року з тих підстав, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2014 у справі № 2а-2732/2011 було в вирішено всі спірні питання за вказаний період. Проте у вказаній справі судом прийнято рішення про поновлення виплати пенсії позивачеві з дня її припинення до закінчення дії довідки МСЕК №3 від 16.12.2010 року, тобто по вересень 2012 року та визнано неправомірним розпорядження відповідача від 26.01.2011 року про зупинення виплат пенсії позивачу, що вказує на наявність вини відповідача у несвоєчасній виплаті позивачу пенсії за період 01.02.2011 по 01.10.2012. Питання ж щодо компенсації втрати частини пенсії у зв'язку із порушенням строків її виплати у вказаній справі не було предметом розгляду та не вирішувалось. Також вказує на безпідставність висновків суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги, що управлінням на виконання рішення суду та законодавства здійснено виплату позивачу пенсії по інвалідності до 31.08.2012 року, за період з 01.09.2012 по 03.01.2013 позивачем не було подано до пенсійного органу відповідні документи про встановлення інвалідності, зокрема виписку МСЕК, що свідчить про відсутність правових підстав для нарахування позивачеві пенсії по інвалідності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до довідки МСЕК за формою 158-1/0 серії 10 ААА № 004611 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 01.09.2010 по 01.09.2012 з визначенням дати повторного переогляду 10.08.2012.

11 лютого 2011 року листом Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська повідомлено позивача про припинення виплати пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2010 року та апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.12.2010 року, відповідно до яких акти Н-1 і Н-5 від 16 серпня 2004 року скасовані.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року у справі № 2а-2732/2011 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Жовтневого району м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії позов задовольнити частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління Пенсійного фонду України Жовтневого району м. Дніпропетровська від №181010 від 26 січня 2011 року про припинення виплати пенсії та поновити її виплату з дня припинення до закінчення дії довідки МСЕК № 3 ААА № 004611, тобто по вересень 2012 року.

Відповідно до вказаного рішення суду суд дійшов висновку, що довідка МСЕК № 3 ААА № 004611 залишається законною підставою для виплат пенсії по інвалідності за трудовим каліцтвом, тому відповідач повинен виконувати функції передбачені п.3 ч. 2 ст. 64 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та відповідно визнав неправомірним та необґрунтованим розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 26.01.2011 року про припинення виплати пенсії позивачу згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 22.06.2010 року.

Відповідно до статті 30 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи. Пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Частиною 1 статті 31 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, - визначаються органом медико - соціальної експертизи згідно із законодавством.

Відповідно до статті 34 вказаного Закону пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Відповідно до частини 2 статті 35 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо особа не з'явилася в органи медико-соціальної експертизи на повторний огляд у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому вона мала з'явитися на повторний огляд.

В той же час частиною 3 статті 35 вказаного Закону встановлено, що у разі якщо строк повторного огляду медико-соціальної експертизи інвалідом пропущено з поважних причин або в разі визнання його знову інвалідом виплата пенсії по інвалідності відновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня повторного огляду, але не більш як за три роки, якщо орган медико-соціальної експертизи визнає її за цей період інвалідом. При цьому якщо під час повторного огляду інваліда переведено на іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений період виплачується за попередньою групою інвалідності.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, після спливу строку проведення повторного огляду МСЕК позивач у період з 07.09.2012 по 24.09.2012 перебував на стаціонарному лікуванні, після чого по 30.11.2012 проходив диспансерне медичне обстеження в лікувальному закладі КЗ ДМП № 2 ДОР яким було видано скерування до МСЕК №1 м. Дніпропетровська, після чого матеріали огляду направлено до обласної МСЕК №3 для прийняття рішення.

28.01.2013 МСЕК № 3 видано довідку серії 10 ААБ № 616080 відповідно до якої ОСОБА_1 визнано інвалідом третьої групи загального захворювання з 03.01.2013 по 01.02.2015.

З огляду на наведені вище положення Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та встановлені обставини справи причини пропущення позивачем строку повторного огляду медико-соціальної експертизи є поважними та виплата пенсії підлягає відновленню з дня припинення її виплати.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити виплату позивачеві компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушення строків її виплати за період з жовтня 2012 по 03.01.2013, судом першої інстанції не вказано підстави з яких суд виходив приймаючи дане рішення.

При цьому, частиною другою статті 46 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Отже, може бути отримана за минулий час без обмеження будь-яким строком лише нарахована пенсія.

Позивачу ж пенсія за вказаний період не була нарахована. Тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині в частині компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушення строків її виплати за період з 01.02.2011 по 01.10.2012 також не підлягають задоволенню, оскільки виплату пенсії по інвалідності за вказаний період було поновлено пенсійним органом на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року у справі №2а-2732/2011 відповідно до розпорядження 181010 від 10.04.2014.

Відповідно, вимоги щодо компенсації на попередньо не нараховану пенсію за вказаний період є необґрунтованими.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Статтею 1167 ЦК України визначено,що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з'ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.

Відповідно до змісту пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягає наявність такої шкоди.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду справи судам першої та апеляційної інстанції позивачем не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями або бездіяльністю відповідача йому заподіяно моральну шкоду, наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та нанесеною шкодою.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду із прийняттям нової постанови.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст. 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2014 року у справі № 201/3381/13а (2а/201/61/2014) - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська відновити виплату позивачу пенсії по інвалідності за період з вересня 2012 року по 03.01.2013 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська відновити виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності за період з вересня 2012 року по 03.01.2013 року.

В задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації, а також про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров