Справа № 810/7213/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/7213/14 Головуючий у 1-й інстанції: Волкова А.С. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛ ОІЛ» до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЛ ОІЛ» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області, в якому просили суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.08.2014 № /2146 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 70242,82 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою Постановою, відповідачемм подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати Постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЛ-ОІЛ» є юридичною особою, яка здійснює оптову торгівлю твердив, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, займається неспеціалізованою оптовою торгівлею, іншими видами роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, діяльністю ресторанів, наданням послуг мобільного харчування через мережу автозаправних станцій (АЗС). Як платник податків позивач перебуває на обліку в Державній податковій інспекції в Обухівському районі Київської області.

У липні 2014 року посадовими особами податкового органу проведено фактичну перевірку господарської одиниці позивача - АЗС «БРСМ-НАФТА», яка знаходиться у м. Одеса по вул. Чорноморського козацтва, 96-б, на предмет дотримання порядку проведення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв тощо.

За результатами фактичної перевірки складено акт 16.07.2014 (бланк № 000126), де зазначено встановлені під час перевірки порушення податкового законодавства, а саме: товар, який знаходиться в реалізації не підтверджений первинними документами (накладними або товарно-транспортними накладними) на загальну суму 35121,41 грн., тобто посадові особи контролюючого органу дійшли висновку, що позивачем порушено порядок обліку товарних запасів за місцем реалізації, а отже, порушено вимоги пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі матеріалів перевірки Державна податкова інспекція в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області прийняла податкове повідомлення-рішення від 01.08.2014 № /2146 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 70242,82 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач у повній мірі забезпечив ведення обліку товарних запасів у місці реалізації товару, а твердження податкового органу про те, що первинні облікові документи на товар мають зберігатися лише за місцем реалізації товару є хибним і не відповідає змісту закону.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком Київського окружного адміністративного суду враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно преамбули Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) цей Закон визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності.

Відповідно до приписів частин 1, 2, 5 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства та обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

Згідно з пунктом 6.2 статті 6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером.

Так, відповідно до пункту 4.3 наказу від 01.01.2014 № 101-П директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛ ОІЛ» «Про організацію бухгалтерського обліку та облікову політики», облік руху товарно-матеріальних цінностей організовується по підрозділам: на торгових точках - в програмі « 1С: Підприємство» та у журналах в кількісному виразі.

Відповідно до п. 2 наказу № 102-П від 02.01.2014 року директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛ ОІЛ» «Про організацію документообігу між відділом бухгалтерії та точками роздрібної торгівлі підприємства» первинні бухгалтерські документи, що супроводжують товар, який надходить до точки роздрібної торгівлі (магазину), отримує відповідальна особа та в день отримання здійснює оприбуткування товару шляхом занесення інформації про товар, яка міститься у первинних документах, до програми бухгалтерського обліку « 1С: Підприємство 7:7» та протягом 2-х календарних днів з дати надходження забезпечує передачу кур'єрською службою первинних бухгалтерських документів до відділу бухгалтерії підприємства.

З наказу № 102-П від 02.01.2014 року вбачається, що товар поставляється постачальниками в магазини позивача, де він приймається. В місцях приймання товару здійснюється оприбуткування товару на підставі первинних бухгалтерських документів із застосуванням комп'ютерної програми бухгалтерського обліку « 1С: Підприємство 7:7» після чого всі документи передаються кур'єром до відділу бухгалтерії підприємства, де здійснюється опрацювання первинних облікових документів та їх подальше зберігання.

Копії вказаних наказів та копії первинних бухгалтерських документів на товар, стосовно якого відповідачем зроблено висновок про відсутність облікових документів наявні в матеріалах справи.

Тобто, з викладено вище вбачається, що відповідно до облікової політики ТОВ «БЕЛ ОІЛ» місцем зберігання первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку є бухгалтерія підприємства, яка знаходиться за юридичною адресою ТОВ «БЕЛ ОІЛ», а відповідальні особи у відокремлених підрозділах підприємства в день отримання первинних бухгалтерських документів, що супроводжують товар, який надходить до точки роздрібної торгівлі (магазину), здійснюють оприбуткування товару шляхом занесення інформації про товар, яка міститься у первинних документах, до програми бухгалтерського обліку « 1С: Підприємство 7:7» та протягом 2-х календарних днів з дати надходження забезпечує передачу кур'єрською службою первинних бухгалтерських документів до відділу бухгалтерії підприємства.

За таких обставин, з урахуванням політики підприємства, зокрема, щодо зберігання первинних бухгалтерських документів в бухгалтерії підприємства, яка знаходиться за юридичною адресою, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правомірним висновок окружного адміністративного суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, при вирішенні даної категорії справ аналогічної позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України (ухвала від 18 лютого 2015 року № К/9991/33745/12 та від 25 лютого 2015 року № 9991/83983/11).

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області на Постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.