Справа № 757/2023/15-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 757/2023/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Гладун Х.А. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду в Печерському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду в Печерському районі м. Києва на постанову Печерського районного суду м. Києва від 10.02.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулась з позовом про визнання протиправним дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок з 19.11.2014 року.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 10.02.2015 року позов задоволено частково:

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва провести ОСОБА_2 з 01.12.2014 року перерахунок і виплату пенсії державного службовця з урахуванням при обчисленні розміру пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за безперервну працю, зазначених у довідці Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України від 14.11.2014 року № 1125.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального права та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що з 19.11.2011 року ОСОБА_2 призначено пенсію державного службовця без урахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за безперервну працю, які були зазначені у довідці Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України від 14.11.2014 року № 1125.

15.12.2014 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва із заявою про обчислення пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за безперервну працю, проте, останнє у такому перерахунку відмовило.

Відмова мотивована тим, що на думку пенсійного органу, зазначені виплати не входять до переліку складових заробітної плати, визначених у ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу».

Надаючи правову оцінку обставинам справи судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 37-1 «Про державну службу» від 16.12.1993 року N3723-XII (далі - Закон N3723-XII), перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно положень ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Враховуючи вищевикладене, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомоги на оздоровлення та одноразові премії - входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20.02.2012 року та 14.05.2013 року.

З урахуванням наведених норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії є неправомірними, оскільки при нарахуванні та виплаті позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за безперервну працю збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (страхові внески) були сплачені, а отже, наведені складові заробітної плати повинні враховуватися при обчисленні (перерахунку) пенсії.

Разом з тим, як було встановлено судом першої інстанції позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії державного службовця 15.12.2014 року.

Отже, відповідно до приписів ст. 45 вищезазначеного Закону перерахунок пенсії повинен бути здійснений з 01.12.2014 року.

Доводи, наведені відповідачем у апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо часткового задоволення позову, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в Печерському районі м. Києва на постанову Печерського районного суду м. Києва від 10.02.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду в Печерському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 10.02.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 07.04.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.