Справа № 815/864/15
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/864/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Торубка М.А.

За участю

Позивача: ОСОБА_1 .

Представника позивача: Ковальчука О.М.

Представника відповідача: Демченка П.С.,

Представника відповідача: Жарука В.С.

Третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів №390-ос від 10.11.2014 року та №1-ос від 06.01.2015 року, поновлення позивача на посаді начальника відділення інспекторів державної прикордонної служби відділу прикордонної служби «Гребеники» ІІІ категорії (тип Б) Котовського прикордонного загону та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України згідно контракту у військовому званні лейтенант та з 2013 року займав посаду начальника відділення інспекторів державної прикордонної служби відділу прикордонної служби «Гребеники» ІІІ категорії (тип Б) Котовського прикордонного загону. Наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10.11.2014 року №390-ос було припинено (розірвано) контракт з позивачем та його звільнено з військової служби за ст.26 ч.6 п.«и» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем та наказом Котовського прикордонного загону від 06.01.2015 року №1-ос позивача виключено зі списків особового складу загону та зі всіх видів забезпечення. Позивач вважає, що оскаржувані накази відповідача є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки з його боку було відсутнє систематичне невиконанням умов контракту. Крім того, в порушення ст.49-2 Кодексу законів про працю України відповідачами не було дотримано 2-х місячного строку попередження позивача про дострокове звільнення позивача з військової служби із вищезазначених підстав.

Позивач та його представник у судовому засіданні, посилаючись на обґрунтування, викладені у позовній заяві, підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представники відповідачів - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов (а.с. 36-44, 69-78), наполягали, що оскаржувані накази №390-ос від 10.11.2014 року та №1-ос від 06.01.2015 року є законними та обґрунтованими, прийнятими у відповідності до вимог чинного законодавства. Зазначили, що підставою для прийняття рішення про звільнення позивача з військової служби стало систематичне невиконання ним умов контракту про проходження військової служби, лейтенант ОСОБА_1 за час проходження служби зарекомендував себе з негативного боку, мали місце випадки неналежного виконання службових обов`язків, за що позивач притягувався до дисциплінарної відповідальності, та на час звільнення мав п`ять дисциплінарних стягнень, накладених наказами начальника загону №396-аг від 10.03.2014 року, №639-аг від 05.05.2014 року, №703-аг від 18.05.2014 року, №970-аг від 15.07.2014 року, №113-аг від 11.08.2014 року, правомірність та обґрунтованість винесення яких підтверджується висновками відповідних службових розслідувань, під час проведення яких позивачем не заперечувалось допущення ним порушень військової дисципліни.

Крім того, представники відповідача зазначили, що на спірні правовідносини не розповсюджуються норми Кодексу законів про працю України, оскільки порядок проходження військової служби, статус, права та обов`язки військовослужбовців та порядок їх звільнення регламентуються спеціальним законодавством Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Третя особа - ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних вимог позивача та підтримав позицію представників Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України та Котовського прикордонного загону, з огляду на обґрунтування, зазначені відповідачами у запереченнях на адміністративний позов.

Судом під час офіційного з`ясування обставин у справі встановлено наступне:

ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України та на момент виникнення спірних правовідносин перебував у військовому званні лейтенанта на посаді начальника відділення інспекторів державної прикордонної служби відділу прикордонної служби «Гребенники» ІІІ категорії (тип Б), який є структурним підрозділом Котовського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Під час проходження військової служби на ОСОБА_1 було накладено ряд дисциплінарних стягнень (а.с. 45-46):

- наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №396-аг від 10.03.2014 року позивачу оголошено «сувору догану» за порушення вимог п.14 наказу начальника Котовського прикордонного загону від 19.12.2013 року №215 «Про організацію щоденної діяльності в Котовському прикордонному загоні на 2014 рік», ст.ст. 11,12,13,14,16,241 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України (а.с. 50-51);

- наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №639-аг від 05.05.2014 року ОСОБА_1 оголошено «догану» за порушення вимог п.п.11,27 ч. II Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 29.12.2009 року №1040, п.2 розпорядження начальника Котовського прикордонного загону «Про недопущення порушень під час видачі зброї та боєприпасів» від 06.04.2014 року №Т/713-1030, ст.ст.11,17 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (а.с. 52-53);

- наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №703-аг від 18.05.2014 року позивачу оголошено «сувору догану» за неналежне виконання пп.4 п.149 ч.2 Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 29.12.2009 року №1040, порушення вимог ч.1 ст.7 Закону України «Про прикордонний контроль», п.15 Порядку дій посадових осіб Державної прикордонної служби у разі виявлення в пункті пропуску через державний кордон України осіб, стосовно яких є доручення правоохоронних ті розвідувальних органів, та порядок взаємодії органів охорони державного кордону з правоохоронними і розвідувальними органами», затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 09.06.2011 року №412, ст.ст. 11,17 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (а.с. 54-55);

- наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №970-аг від 15.07.2014 року ОСОБА_1 оголошено «догану» за неналежне виконання п.7 Тимчасової інструкції «Про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької і особистої зброї, боєприпасів і засобів активної оборони у відділах ДПСУ», затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 31.05.2006 року №421, ст.ст.11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (а.с. 56-57);

- наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 №113-аг від 11.08.2014 року позивачу оголошено «сувору догану» за порушення вимог ст.ст.11,12,14,30,37 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.4 Дисциплінарного Статуту Збройних сил України (а.с. 58-59).

За поданням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) від 23.10.2014 року, наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України №390-ос від 10.11.2014 року було припинено (розірвано) контракт з ОСОБА_1 та звільнено його з військової служби у запас за ст.26 ч.6 п.«и» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), без права носіння військової форми одягу (а.с. 8, 47-48).

На підставі зазначеного наказу начальником Котовського прикордонного загону прийнято наказ №1-ос від 06.01.2015 року, згідно якого ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 06.01.2015 року (а.с. 10).

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача та третьої особи, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі Закон України №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України визначає Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 року №1115/2009 (далі Положення №1115).

Згідно п.17 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України контракт про проходження громадянами України військової служби в Держприкордонслужбі - письмова угода, укладена відповідно до вимог, визначених цим Положенням, між громадянином і державою, від імені якої виступає уповноважений орган Держприкордонслужби, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Пунктом 26 Положення №1115 передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, звільняється з військової служби з підстав, передбачених частиною шостою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем (п. «и»).

Пунктом 284 Положення №1115 передбачено, що військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби обов`язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності.

Про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування військовослужбовець письмово попереджається начальником органу Держприкордонслужби, в якому він проходить військову службу за контрактом, не пізніше ніж за два місяці до видання наказу про його виключення зі списків особового складу цього органу (п.36 Положення №1115).

При цьому суд зазначає, що поняття «умови контракту» є ширшими від поняття «військової дисципліни», а тому дотримання вимог військових статутів є складовою дотриманням умов контракту. Крім того, оскільки значення терміну «систематичне невиконання умов контракту» в законодавстві чітко не розкрито, то у розумінні спеціального законодавства з питань проходження військової служби система має місце у разі вчинення військовослужбовцем дисциплінарного проступку після застосування до нього дисциплінарного стягнення, яке не знято.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Згідно ст.1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до ст.4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися вимог законів України, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, бути пильним, зберігати державну та військову таємницю, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно ст. 68 Дисциплінарного статуту, на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений ст.ст.83-95 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідно до приписів зазначених норм на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Пунктом 2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14 лютого 2005 року №111, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2005 року за №261/10541 (далі Інструкція №111) передбачено обов`язкове проведення службове розслідування у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільних осіб або заподіяло їм матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що негативно вплинуло на стан виконання покладених на орган Державної прикордонної служби завдань; у разі поранення або смерті, що сталися внаслідок застосування військовослужбовцем фізичного впливу і спеціальних засобів, а також у разі застосування зброї до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення порядку та правил несення служби в прикордонному наряді; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; вчинення правопорушення, що містить ознаки кримінального правопорушення або адміністративного корупційного правопорушення.

Підставою для призначення службового розслідування можуть бути рапорти посадових та службових осіб добового (прикордонного) наряду, командирів підрозділів, начальників служб, інших посадових осіб, окремих військовослужбовців, заяви (скарги) громадян, подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції, а також інші повідомлення про правопорушення, події, що потребують з`ясування обставин, за яких вони сталися (п. 6 Інструкції №111).

Згідно п. 20 зазначеної Інструкції перед поданням висновку службового розслідування для затвердження посадовій особі, яка призначила розслідування, в обов`язковому порядку здійснюється його правова оцінка старшим юрисконсультом (посадовою особою юридичної служби, управління правового забезпечення) органу Державної прикордонної служби України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби).

Згідно ст. 16 Статуту внутрішньої служби, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Наявними в матеріалах справи та дослідженими судом документами, а також встановленими судом під час судового розгляду обставинами справи, підтверджується факт неодноразового порушення позивачем протягом 2014 року військової дисципліни.

Так, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №396-аг від 10.03.2014 року ОСОБА_1 оголошено «сувору догану» за порушення вимог п. 14 наказу Котовського прикордонного загону від 19.12.2013 року №215 «Про організацію щоденної діяльності в Котовському прикордонному загоні на 2014 рік», ст.ст. 11,12, 13, 14, 16, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, а саме: за вживання 12.02.2014 року спиртних напоїв під час виконання службових обов`язків або завдань, перебування з ознаками вживання спиртних напоїв на території прикордонного загону. Вчинення зазначеного порушення позивачем підтверджується висновком службового розслідування від 27.02.2014 року, затвердженим начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 97-100). В судовому засіданні позивач заперечував вчинення ним порушення дисципліни, за яке його у цьому випадку притягнули до дисциплінарної відповідальності, зазначивши що пояснення щодо того, що він вживав спиртні напої під час службового розслідування були надані ним на вимогу командування. Разом з тим суд критично відноситься до цих пояснень позивача в судовому засіданні, оскільки вони спростовуються іншими матеріалами службового розслідування. Крім того, як вбачається із дослідженого судом аркушу співбесіди від 05.03.2014 року, після проведення службового розслідування начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності посадових осіб загону з ОСОБА_1 було проведено бесіду, в ході якої доведено позивачу висновок зазначеного службового розслідування та суть вчиненого ним порушення (а.с. 101). При цьому, будь-які заперечення або зауваження з приводу висновку службового розслідування у позивача були відсутні, про що в аркуші співбесіди є відповідний власноручний запис ОСОБА_1 . Як вбачається із матеріалів справи та не заперечувалось позивачем в судовому засіданні, із наказом №396-аг від 10.03.2014 року він був ознайомлений в той же день, погодився із накладенням даного дисциплінарного стягнення та наказ не оскаржував.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №639-аг від 05.05.2014 року ОСОБА_1 оголошено «догану» за порушення вимог п. 11, 27 ч. 2 Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 29.12.2009 року №1040, п.2 розпорядження начальника Котовського прикордонного загону «Про недопущення порушень під час видачі зброї та боєприпасів» від 06.04.2014 року № Т/713-1030, ст.ст. 11, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, а саме: залишення закріпленої за ним зброї АКС-74 № НОМЕР_2 (5,45 мм) в прикордонному службовому приміщенні пункту пропуску під час виконання службових обов`язків в пункті пропуску «Слав`яносербка Ближній Хутір» 23.04.2014 року. Вчинення позивачем зазначеного порушення службової дисципліни підтверджується висновком службового розслідування від 30.04.2014 року, затвердженим начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 88-91). Після проведення службового розслідування начальником загону в присутності посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачем було проведено бесіду, в ході якої доведено висновок службового розслідування та суть учиненого ним порушення. При цьому, будь-які заперечення стосовно рішення висновку у позивача були відсутні, про що є відповідний запис ОСОБА_1 (а.с. 92). В судовому засіданні позивач не заперечував зазначеного факту вчинення ним порушення дисципліни. Із наказом №639-аг від 05.05.2014 року позивач був ознайомлений 12.05.2014 року, при цьому ні в адміністративному, ні в судовому порядку його не оскаржував, що не заперечувалось позивачем в судовому засіданні.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №703-аг від 18.05.2014 року ОСОБА_1 оголошено «сувору догану» за неналежне виконання пп.4 п.149 ч.2 Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 29.12.2009 року №1040, порушення вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про прикордонний контроль», п. 15 Порядку дій посадових осіб Державної прикордонної служби у разі виявлення в пункті пропуску через державний кордон України осіб, стосовно яких є доручення правоохоронних ті розвідувальних органів, та порядок взаємодії органів охорони державного кордону з правоохоронними і розвідувальними органами», затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 09.06.2011 року №412, ст.ст. 11,17 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, а саме: факт пропуску 24.04.2014 року через державний кордон України в міждержавному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Слав`яносербка» громадянина ОСОБА_3 , якому згідно доручення правоохоронних органів було тимчасово обмежено у праві виїзду з України. Вчинення зазначеного порушення позивачем підтверджується висновком службового розслідування від 17.05.2014 року (а.с. 82-86) та аркушем співбесіди (а.с. 87). Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено позивачем в судовому засіданні, із наказом №703-аг від 18.05.2014 року він був ознайомлений 21.05.2014 року та враховуючи те, що порушення дисципліни, за яке його у цьому випадку притягнули до дисциплінарної відповідальності, з його боку дійсно мало місце, зазначений наказ ним оскаржений не був.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №970-аг від 15.07.2014 року ОСОБА_1 оголошено «догану» за неналежне виконання п.7 Тимчасової інструкції «Про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької і особистої зброї, боєприпасів і засобів активної оборони у відділах ДПСУ», затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 31.05.2006 року №421, ст.ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, а саме: нездійснення перевірки зброї та боєприпасів протягом квітня та травня 2014 року. Вчинення зазначеного порушення позивачем підтверджується висновком службового розслідування від 10.06.2014, затвердженим начальником Котовського прикордонного загону 15.06.2014 року (а.с. 102-104). В судовому засіданні позивач заперечував вчинення ним вказаного порушення службової дисципліни та зазначив, що перевірка зброї та боєприпасів протягом квітня та травня 2014 року ним проводилась, однак відповідних записів в Книзі перевірки зброї та боєприпасів (що також було підставою для притягнення його до відповідальності) він не здійснював. При цьому, як вбачається із висновку службового розслідування від 10.06.2014 зазначені позивачем в судовому засіданні обставини суперечать його поясненням, наданим під час проведення службового розслідування. Згідно аркуша співбесіди від 12.06.2014 року, після проведення службового розслідування начальником загону в присутності інших посадових осіб з позивачем було проведено бесіду, в ході якої доведено ОСОБА_1 зазначений висновок службового розслідування та суть вчиненого ним порушення. При цьому будь-яких заперечень стосовно висновку у позивача не було (а.с. 105). Згідно матеріалів справи та пояснень позивача із наказом №970-аг від 15.07.2014 року він був ознайомлений 15.07.2014 року, при цьому ні в адміністративному, ні в судовому порядку його не оскаржував.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №113-аг від 11.08.2014 року позивачу оголошено «сувору догану» за порушення вимог ст.ст. 11, 12, 14, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних сил України, а саме: нездійснення 13.07.2014 року перевірки порядку організації та несення служби зміною прикордонних нарядів в місцевому пункті пропуску «Гребеники». Вчинення зазначеного порушення позивачем підтверджується висновком службового розслідування, затвердженим начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 93-95), аркушем співбесіди за зазначеним висновком (а.с. 96). Із зазначеним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений 14.08.2014 року та його не оскаржував.

23.10.2014 року ОСОБА_1 був повідомлений посадовими особами Котовського прикордонного загону про дострокове розірвання контракту з ініціативи командування у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, про що свідчить наявний в матеріалах справи аркуш попередження (а.с. 49).

В ході судового розгляду справи позивач не заперечував факту вчинення ним порушень військової та службової дисципліни, за вчинення яких наказами начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №639-аг від 05.05.2014 року, №703-аг від 18.05.2014 року, №113-аг від 11.08.2014 року на нього були накладені дисциплінарні стягнення. Заперечення позивача щодо вчинення ним порушень дисципліни, за які на нього наказами №396-аг від 10.03.2014 року та №970-аг від 15.07.2014 року накладались дисциплінарні стягнення, суд до уваги в якості підстав для скасування наказів відповідачів (про звільнення позивача зі служби) не приймає з огляду на відсутність будь-якої юридичної процедури оскарження (адміністративного чи судового) ОСОБА_1 зазначених рішень начальника Котовського ПЗ про накладення на нього дисциплінарних стягнень. Крім того суд зазначає, що позивачем не було надано жодних доказів на спростування висновків службових розслідувань, які були підставою для винесення начальником Котовського прикордонного загону наказів №396-аг від 10.03.2014 року та №970-аг від 15.07.2014 року. Посилання представника позивача в судовому засіданні на порушення посадовими особами Котовського прикордонного загону вимог Інструкції №111 про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, зокрема, щодо надання правової оцінки зазначених висновків службових розслідувань посадовою особою юридичної служби загону, суперечать дослідженим судом матеріалам адміністративної справи та були спростовані відповідачами.

Суд також погоджується з твердженням представника Котовського прикордонного загону щодо співмірності накладених на позивача дисциплінарних стягнень з огляду на характер та обставини вчинених ним правопорушень, попередньої поведінки військовослужбовця, а також тривалості проходження ним військової служби та рівня знань про порядок її проходження.

Зважаючи на те, що протягом останніх 12 місяців військової служби позивача, він п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності наказами начальника загону №396-аг від 10.03.2014 року, №639-аг від 05.05.2014 року, №703-аг від 18.05.2014 року, №970-аг від 15.07.2014 року, №113-аг від 11.08.2014 року, був своєчасно попереджений про дострокове розірвання контракту з ініціативи командування у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту, суд доходить висновку про те, що наказ Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України №390-ос від 10.11.2014 року щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту на підставі ст. 26 ч. 6 п. «и» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також прийнятий на його підставі наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 №1-ос від 06.01.2015 року про виключення його зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 06.01.2015 року, є законними та обґрунтованими, такими, що винесені у повній відповідності до норм чинного законодавства України та керівних документів Державної прикордонної служби України.

Твердження ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог про те, що Південним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України в порушення ст.49-2 Кодексу законів про працю України не було дотримано 2-х місячного терміну попередження позивача про його дострокове звільнення з військової служби, суд вважає хибним, оскільки на зазначені правовідносини не розповсюджуються норми Кодексу законів про працю України, та вони регулюються спеціальним законодавством про військовослужбовців, яким передбачено, що про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування військовослужбовець письмово попереджається не пізніше ніж за два місяці до видання наказу про його виключення зі списків особового складу. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що позивач завчасно (23.10.2014 року), тобто за 2 місяці до видання наказу від 06.01.2015 року про виключення його зі списків особового складу загону, був попереджений про дострокове розірвання з ним контракту.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд, перевіривши на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України оскаржувані накази Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України №390-ос від 10.11.2014 року та ІНФОРМАЦІЯ_1 №1-ос від 06.01.2015 року, дійшов висновку, що вони є законним та обґрунтованим, а відповідачі при їх прийнятті діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування зазначених наказів, поновлення його на посаді начальника відділення інспекторів державної прикордонної служби відділу прикордонної служби «Гребенники» ІІІ категорії (тип Б) Котовського прикордонного загону та стягнення на користь позивача середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 122, 158-163, 186, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на постанову, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 07 квітня 2015 року.

Суддядпис/ Білостоцький О.В.