Справа № 816/619/15-а
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/619/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Лисака С.В.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача Головного управління Держземагенства у Полтавській області: Леуса О.В.,

третьої особи: ОСОБА_5,

представника третьої особи: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємець ОСОБА_7 до Головного управління Держземагенства у Полтавській області, Реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції, третя особа: ОСОБА_5, про визнання протиправними та скасування наказів, скасування державної реєстрації іншого речового права,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_7 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держземагенства у Полтавській області, Реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції про визнання протиправними та скасування наказів від 20 червня 2014 року №1248-СГ, від 14 жовтня 2014 року №3920-СГ; скасування державної реєстрації іншого речового права, а саме, договору оренди землі б/н від 14 жовтня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що прийняття оскаржуваних наказів є протиправним, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться у користуванні ФОП ОСОБА_7 на праві оренди, що підтверджується договором оренди землі. Оскільки позивач заявив про бажання продовжити дію зазначеного договору, вважає, що прийняття оскаржуваних наказів призвело до порушення його прав. При цьому позивач постійно сплачував орендну плату за землю.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача Головного управління Держземагенства у Полтавській області у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх письмових запереченнях зазначав, що управління діяло у межах повноважень, встановлених законом. У той же час позивач не вчинив передбачені законом дії, необхідні для продовження строку дії договору оренди /а.с. 103/.

Представник відповідача Реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи /а.с. 135/.

У своїх письмових запереченнях проти позову зазначав, що Реєстраційна служба Карлівського РУЮ не повинна відповідати за даним позовом, оскільки не є учасником спірних правовідносин, а постановлення судового рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позовних вимог не нестиме для реєстраційної служби правових наслідків. З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог до Реєстраційної служби Карлівського РУЮ /а.с. 125/.

Третя особа та представник третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечували, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх письмових запереченнях проти позову третя особа зазначала, що термін дії договору оренди земельної ділянки ФОП ОСОБА_7 продовжено лише до 14 березня 2013 року. Також, третя особа наполягає, що позивач зобов'язаний був повідомити про намір продовжити дію договору оренди не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, тобто до 13 лютого 2013 року. Наголошує, що оскільки договірні відносини діяли до 14 березня 2013 року, то в силу вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі", додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення мала б бути укладена до 14 березня 2013 року. Однак, позивач звернувся з відповідною заявою лише через 1 рік і 2 місяці. Зауважує, що спірна земельна ділянка має інший кадастровий номер, ніж зазначає позивач, а також звертає увагу суду, що чинним законодавством не передбачено обмеження щодо кількості надання дозволів на розробку документацій із землеустрою відносно однієї земельної ділянки /а.с. 91-93/.

Згідно частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за даної явки та наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи та представника третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у 2007 році між ФОП ОСОБА_7 та Карлівською районною державною адміністрацією укладено договір оренди землі, згідно умов якого ФОП ОСОБА_7 прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Климівської сільської ради, загальною площею 37,79 га, у тому числі рілля 37,79 га /а.с. 13-15/.

Договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію /пункт 8 умов Договору/.

У 2012 році між позивачем та Карлівською районною державною адміністрацією укладено зміни до договору оренди землі від 14 березня 2007 року №02, згідно яких Сторони домовилися продовжити договір оренди землі від 14 березня 2007 року №02 і викласти у такій редакції: "Пункт 8. Продовжити договір оренди землі терміном на 1 рік починаючи з 14 березня 2012 року" /а.с. 16/.

У травні 2013 року позивач звернувся до Головного управління Держземагенства у Полтавській області з клопотанням про продовження терміну дії договору оренди на 3 місяці, що не заперечується представниками сторін.

Листом від 31 травня 2013 року №3732/900 Головне управління Держземагенства у Полтавській області повідомило ФОП ОСОБА_7 про відсутність механізму по продовженню терміну дії договорів оренди землі та невирішення питання державної реєстрації права власності держави на земельну ділянку, у зв'язку з чим клопотання ОСОБА_7 залишено без задоволення /а.с. 45/.

06 червня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Головного управління Держземагенства у Полтавській області із заявою про надання земельної ділянки загальною площею 37,7946 га, кадастровий номер НОМЕР_1 /а.с. 104/.

26 серпня 2014 року ФОП ОСОБА_7 звернувся до Головного управління Держземагенства у Полтавській області з клопотанням про продовження терміну дії договору оренди землі /а.с. 108/.

Наказом Головного управління Держземагенства у Полтавській області від 20 червня 2014 року №1248-СГ ОСОБА_5 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою /а.с. 106/.

Наказом Головного управління Держземагенства у Полтавській області від 26 вересня 2014 року №3552-СГ ФОП ОСОБА_7 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою /а.с. 47/.

04 вересня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Головного управління Держземагенства у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 37,7946 га /а.с. 105/.

Наказом Головного управління Держземагенства у Полтавській області від 14 жовтня 2014 року №3920-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що надається в оренду гр. ОСОБА_5; надано ОСОБА_5 земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 37,7946 га ріллі для ведення фермерського господарства у довгострокову оренду терміном на 21 рік, розташованої у адміністративних межах Климівської сільської ради Карлівського району Полтавської області /а.с. 107/.

Листом від 02 жовтня 2014 року Головне управління Держземагенства у Полтавській області повідомило позивача ОСОБА_7 про присвоєння іншого кадастрового номера спірній земельній ділянці площею 37,7946 га на території Климівської сільської ради Карлівського району Полтавської області /а.с. 109/.

14 жовтня 2014 року між ОСОБА_5 та Головним управління Держземагенства у Полтавській області укладено договір оренди землі /а.с. 50-61/

Однак, позивач не погодився із прийнятими Головним управління Держземагенства у Полтавській області наказами від 20 червня 2014 року №1248-СГ, від 14 жовтня 2014 року №3920-С та державною реєстрацією іншого речового права, а саме, договору оренди землі б/н від 14 жовтня 2014 року, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Відповідно до пункту 36 умов договору оренди від 2007 року його дія припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Договір оренди землі з позивачем продовжено на 1 рік починаючи з 14 березня 2012 року /а.с. 16/.

Однак, ФОП ОСОБА_7 звернувся до Головного управління Держземагенства у Полтавській області із заявою про продовження договору оренди землі лише у травні 2013 року, тобто пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору.

Крім того, отримавши відповідь від 31 травня 2013 року №3732/900 про відсутність механізму по продовженню терміну дії договорів оренди землі та невирішення питання державної реєстрації права власності держави на земельну ділянку, у зв'язку з чим клопотання ОСОБА_7 залишено без задоволення, позивач протягом 2013 року не звертався до Головного управління Держземагенства у Полтавській області з письмовими клопотаннями про поновлення строку дії договору чи про роз'яснення подальших дій орендаря у даному випадку, тощо.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позивач не скористався у встановленому законом порядку правом на поновлення договору оренди земельної ділянки, а тому дія договору оренди припинилась.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що земельна ділянка станом на час прийняття оскарженого рішення не перебувала в оренді у позивача, відповідачем Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області було правомірно надано дозвіл гр. ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

При цьому суд не погоджується з доводами представників позивача, що за відсутності заперечень орендодавця, ФОП ОСОБА_7 мав право продовжувати користуватись землею. У даному випадку положення частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі", згідно якого у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим, не можуть бути застосовані.

Так, частинами шостою, восьмою статті 33 вказаного Закону передбачено в обов'язковому порядку укладення сторонами у місячний строк додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення. Такої угоди укладено не було. Отже, дія договору поновлено не було, тому орендні відносини вважались такими, що припинились.

Частиною дев'ятою наведеної статті визначено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не оскаржував у судовому порядку дії відповідача щодо безпідставної, на його думку, відмови в укладанні додаткової угоди до договору оренди землі (поновленні договору оренди) від 31 травня 2013 року, тобто захистом своїх прав у визначений законом спосіб, не скористався.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а тому визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Однак, спірні накази про надання дозволу громадянину ОСОБА_5 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про затвердження проекту землеустрою будь-яких приписів відносно ФОП ОСОБА_7 не містять, обов'язків для нього не породжують, прав або законних інтересів не зачіпають, у зв'язку з чим, суд не вбачає підстав для їх захисту у спосіб, обраний позивачем у даній справі.

При цьому, суд зазначає, що залучені до матеріалів справи представником позивача копії судових рішень у справах №816/4339/14 та №816/4341/14, які, на думку останнього, засвідчують практику розгляду судом справ про визнання протиправними та скасування наказів Головного управлінням Держземагенства у Полтавській області при розгляді спорів про переважне право на укладення (поновлення) договору оренди землі /а.с. 110-124/, скасовані постановами Харківського апеляційного адміністративного суду 17 березня 2015 року (номер в ЄДРСР 43268693 та 43267583).

Щодо позовних вимог про скасування державної реєстрації іншого речового права, а саме, договору оренди землі б/н від 14 жовтня 2014 року суд зазначає наступне.

У судовому засіданні представником відповідача було доведено правомірність прийнятих наказів, а оскільки позовні вимоги про скасування державної реєстрації іншого речового права, а саме, договору оренди землі б/н від 14 жовтня 2014 року є похідними від попередніх позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині задоволенню також не підлягають.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу /частина 1/; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову /частина 2/.

Таким чином, позивач скористався правом на звернення до адміністративного суду і його право не може бути обмежене; заявлені ФОП ОСОБА_7 вимоги розглянуті судом по суті. Проте, враховуючи відсутність протиправності у діях відповідачів, підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємець ОСОБА_7 до Головного управління Держземагенства у Полтавській області, Реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції, третя особа: ОСОБА_5, про визнання протиправними та скасування наказів, скасування державної реєстрації іншого речового права відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2015 року.

Суддя Л.М. Петрова