Справа № 2а-14359/11/1370
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Справа № 33051/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Сапіги В.П., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2012 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Галка-Дрогобич» до Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Галка-Дрогобич» звернулося з адміністративним позовом до ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області про скасування податкового повідомлення - рішення за № від 21.04.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач самостійно визначивши та перерахувавши суми податку на додану вартість, виконав своє зобов'язання зі сплати цих податків за визначений ним у платіжних документах період і це виключає застосування штрафних санкцій на підставі ст.126 ПК України.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2012 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що на час погашення грошового зобов'язання діяло законодавство, яке забороняло податковому органу змінювати призначення платежу, а з матеріалів справи вбачається вчасне погашення ПДВ за жовтень 2009 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги в основному покликається на те, що за наслідками перевірки встановлено несвоєчасну сплату ПДВ, чим порушено вимоги п. 57.1 ст. 57 ПК України. На момент здійснення оплати, на яку покликається суд, за позивачем числився податковий борг, в погашення якого зарахувалася сума сплати.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що за результатами документальної невиїзної перевірки дотримання вимог п.57.1 ст.57 ПК України ПАТ «Галка-Дрогобич»за період з 20.11.2009 року по 30.09.2011 року, ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області складено акт від 13.04.2011 року за №349/15-2 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.04.2011 року за №, яким на підставі ст.126 ПК України за затримку на 485 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в сумі 2189 грн. 81 коп., позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 437 грн. 96 коп.

Із матеріалів справи вбачається платіжне доручення №566 від 26.11.2009 року, яким сплачено 28210 грн. 00 коп., в яких платником податків вказано призначення платежу відповідно «ПДВ за жовтень 2009 року». (а.с. 22)

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за №377/8976, з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції.

Згідно пункту 3.8 даної Інструкції Реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Таким чином, право визначати призначення платежу, відповідно до чинного законодавства України на момент погашення податкових зобов'язань визначених у податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2009 року, належало виключно платнику, а тому суми податкових зобов'язань або податкового боргу з урахуванням підп.16.5.2 п.16.5 ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (надалі - Закону № 2181-III) слід вважати сплаченими у день реєстрації банківською установою платіжного документа із зазначеним у ньому призначенням платежу на сплату відповідних податкових зобов'язань або податкового боргу, визначених платником податків.

Відтак, положення пункту 7.7 статті 7 Закону № 2181-III (діяло на час виникнення спірних правовідносин) не дають податковому органу право самостійно змінювати призначення платежу, визначеного платником податків при їх сплаті, зокрема з метою погашення податкового боргу.

Відповідно до ч.2. ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний застосовувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 237 цього Кодексу.

Покликання у судовому рішенні маються на практику Верховного Суду України, зокрема постанова від 17.11.2011 року та 27.10.2009 року.

Отже, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2012 року по справі № 2а-14359/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

суддів В.П. Сапіга

Р.П. Сеник