Справа № 824/245/15-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/245/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Григораш В.О.;

за участю:

секретаря судового засідання - Сопко В.Ю.;

представника позивача - Мазур О.Г.;

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Чернівецького міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові Чернівецький міський центр зайнятості (позивач) просить стягнути з ОСОБА_2 (відповідач) кошти на допомогу по безробіттю та витрати на професійне навчання на загальну суму 1095,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі заяви, Чернівецьким міським центром зайнятості відповідачу було надано статус безробітного в період з 28.07.2004 року по 20.09.2004 року. В результаті дослідження отриманої інформації від УПФ України в м. Чернівцях встановлено, що ОСОБА_2 під час перебування на обліку в Чернівецькому міському центрі зайнятості як безробітний перебував в трудових відносинах з Чернівецьким національним університетом ім. Ю. Федьковича за сумісництвом з 01.09.2003 року по 25.08.2014 року.

За час перебування на обліку з 28.07.2004 року по 20.09.2004 року на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 перераховано допомогу по безробіттю у сумі 1065,49 грн. Також відповідачу необхідно повернути витрати центру зайнятості за професійне навчання на курсах цільового призначення за навчальною програмою "Основи підприємницької діяльності" в сумі 29,86 грн.

Станом на 20.02.2015 року допомога по безробіттю та витрати на професійне навчання відповідачем не сплачені, чим завдано збитків державі в особі Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на суму 1095,35 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча його було належним чином повідомлено про дату, час і місце проведення судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань або заяв не подавав.

На адресу відповідача, яка вказана у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, було направлено ухвалу про відкриття провадження та запропоновано подати заперечення на позов або заяву про визнання позову. Однак, 27.03.2015 року конверт повернувся на адресу суду із відміткою пошти - "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 року № 755-IV відомості внесені до Єдиного державного реєстру вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Окрім того, виходячи із ч. 8 ст. 35 КАСУ, вважається що повістку вручено особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Частина 11 ст. 35 КАСУ, передбачає, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що 28.07.2004 року відповідач звернувся до Чернівецького міського центру зайнятості із заявою про вирішення питання його працевлаштування та надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Законів України "Про зайнятість населення" та "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". У вказаній заяві відповідач зазначив, що на той час не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує (а.с.16).

На підставі заяви від 28.07.2004 року відповідачу надано статус безробітного та оформлено персонального картку №72100003 (а.с.12). Відповідно до Додатку до персональної картки, відповідач з 28.07.2004 року по 08.10.2004 року систематично відвідував Центр зайнятості та отримував допомогу (а.с.14).

13.08.2004 року між Чернівецький міським центром зайнятості та ОСОБА_2 укладено договір №00110 за умовами якого останній навправляється на підвищення кваліфікації в Чернівецьку міську громадську організацію "Бізнес-Центр". Строк дії договору з 16.08.2004 року по 20.08.2004 року (а.с.18)

16.08.2004 року відповідач звернувся до Чернівецького міського центру зайнятості із заявою про направлення на професійне навчання до Чернівецької міської громадської організації "Бізнес-Центр" за спеціальністю "Основи підприємницької діяльності" (а.с. 17).

Наказом Чернівецького міського центру зайнятості №НТ040923 від 23.09.2004 року "Про одноразову виплату допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності ОСОБА_2." виплачено одноразову допомогу по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності в розмірі 906,87 грн з коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, нарахованої за період з 20.09.2004 року по 22.07.2005 року (306 днів) (а.с. 13).

25.12.2014 року головним спеціалістом відділу взаємодії з роботодавцями Чернівецького міського центру зайнятості, на підставі службової записки та запиту УПФ України в м. Чернівцях від 11.11.2014 року №19589/10 (а.с.20) проведено звірку (перевірку) перебування в трудових відносинах гр. ОСОБА_2 Так, перевіркою встановлено, що відповідно до наказу №184-к по Чернівецькому національному університету від 01.09.2003 року ОСОБА_2 зарахований на роботу за сумісництвом на 0,5 ставки доцента кафедри КСМ з 01.09.2003 року по 25.08.2004 року, з оплатою 209,50 грн, з доплатою 20% за стаж педагогічної роботи (а.с.9). Відповідно до витягу з наказу №168-к від 23.06.2004 року по Чернівецькому національному університету року, ОСОБА_2 доценту кафедри КСМ надана відпустка з 30.06.2004 року по 25.08.2004 року на 56 календарних днів за відпрацьований період та звільнено по ст. 36 п. 2 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку роботи 25.08.2004 року (а.с.10). За результатами проведеної перевірки складено акт №360 від 25.12.2014 року висновками якого зафіксовано, що гр. ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з Чернівецьким національним університетом ім. Ю. Федьковича з 01.09.2003 року по 25.08.2004 року, одночасно перебуваючи на обліку в Чернівецькому міському центру зайнятості (а.с.8).

Наказом Чернівецького міського центру зайнятості №565 від 26.12.2014 року "Про відшкодування виплаченого матеріального забезпечення безробітним ОСОБА_2" наказано вжити необхідних заходів для повернення коштів витрачених на виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_2 в сумі 1065,49 грн (а.с. 19).

29.12.2014 року Чернівецький міський центр зайнятості надіслав на адресу відповідача Повідомлення №25-13/6077 про повернення коштів, яким пропонує добровільно повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 1065,49 грн на рахунок Чернівецького міського центру зайнятості (а.с.5). Вказане повідомлення відповідач отримав 08.01.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.35).

17.01.2015 року Чернівецький міський центр зайнятості надіслав на адресу відповідача Повідомлення №25-13/160 про збільшення суми повернення, яким повторно пропонує добровільно повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 1095,35 грн на рахунок Чернівецького міського центру зайнятості та додаткового пропонує повернути суму витрат пов'язаних із навчанням в розмірі 29,86 грн на рахунок Чернівецького обласного центру зайнятості (а.с.4). Вказане повідомлення відповідач отримав 21.02.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.36).

Виплата відповідачу допомоги по безробіттю та витрати на його професійне навчання на загальну суму 1095,35 грн підтверджується наступними документами:

- Довідкою Чернівецького міського центру зайнятості від 26.12.2014 року №25-13/6069, відповідно до якої ОСОБА_2 за період з 28.07.2004 року по 22.07.2005 року нараховано допомоги по безробіттю на загальну суму 1065,49 грн (а.с. 11);

- Розрахунком вартості професійного навчання безробітного ОСОБА_2 від 15.01.2015 року №ОЦЗ-02-158/0/15, відповідно до якого витрати, що підлягають стягненню з відповідача складають 29,86 грн (а.с.21).

На момент звернення позивача до адміністративного суду та на момент прийняття рішення у даній справі, відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано позивачу кошти в сумі 1095,35 грн.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ (далі - Закон № 1533-ІІІ).

Частинами 2 та 3 ст. 36 Закону № 1533-ІІІ встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 7 ст. 22 Закону № 1533-ІІІ допомога по безробіттю може виплачуватися одноразово для організації підприємницької діяльності безробітними, які не можуть бути працевлаштовані у зв'язку з відсутністю на ринку праці підходящої роботи, крім осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону. Ця допомога виплачується особам, яким виповнилося 18 років, за їх бажанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону № 1533-ІІІ у середньомісячну заробітну плату (дохід) для обчислення допомоги по безробіттю включаються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески, які підтверджуються даними Єдиного державного реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України. Допомога по безробіттю не може перевищувати чотирикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом.

Відповідно до абзацу 1 п.п. 5.5. наказу Міністерства праці та соціальної політики України "Про затвердження Порядку надання допомоги по безробіттю, в тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності" від 20.11.2000 року №307 (Порядок) виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами.

Згідно п.п. 6.14 Порядку, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

З врахуванням встановлених обставин у справі та враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів в сумі 1095,35 грн є правомірними, оскільки під час перебування відповідачем на обліку в центрі зайнятості, як безробітній та отримуючи допомогу по безробіттю з 28.07.2004 року по 20.09.2004 року перебував у трудових відносинах з Чернівецьким національним університетом ім. Ю. Федьковича за сумісництвом в період з 01.09.2003 року по 25.08.2004 року, що прямо заборонено Законом та виключає можливість отримання допомоги по безробіттю.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте відповідач не надав доказів по сплаті заборгованості.

Враховуючи вищезазначене, повно, всебічно дослідивши докази по справі, об'єктивно оцінивши їх, суд дійшов висновку - позов задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Cтягнути з ОСОБА_2 (ід. код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Чернівецького міського центру зайнятості кошти на допомогу по безробіттю та витрати на професійне навчання на загальну суму 1095 (одна тисяча дев'яносто п'ять) грн 35 коп.

3. Копію постановити направити відповідачу.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.О. Григораш

Постанова в повному обсязі складена 06 квітня 2015 р.