Справа № 803/946/14
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Справа № 876/6653/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

від відповідача - Лебідь Д.Д.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04.06.2014р. в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Ягодинської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування відмови митного органу здійснити митне оформлення товарів, рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И Л А:

20.05.2014р. позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати прийняті Ягодинською митницею Міндоходів рішення № 205000006/2013/000124/2 від 21.11.2013р. про коригування митної вартості товарів та Картку відмови № 205070000/2013/00179 від 21.11.2013р. в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (а.с.3-6).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 04.06.2014р. заявлений позов задоволено, визнано протиправними та скасовані прийняті Ягодинською митницею Міндоходів рішення № 205000006/2013/000124/2 від 21.11.2013р. про коригування митної вартості товарів та Картку відмови № 205070000/2013/00179 від 21.11.2013р. в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; стягнуто з державного бюджету на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 147 грн. (а.с.51-58).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржила відповідач Ягодинська митниця Міндоходів, яка покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог (а.с.64-66).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд прийшов до хибного висновку про відсутність виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митного оформлення товару та ненаведення підстав щодо неможливості застосувати перший метод визначення митної вартості товару.

Також прийняттю рішення про коригування митної вартості передувала процедура консультацій щодо обрання методу визначення митної вартості товару та обмін наявною інформацією.

Окрім цього, додатково надані декларантом документи не були враховані апелянтом, оскільки такі в порушення Митного кодексу /МК/ України були представлені на іноземній мові та без перекладу на українську мову, а також через неточності рахунку-проформі та платіжних документах, невірного визначення вартості транспортування товару.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі зовнішньоекономічного контракту № 13/2013/PL від 20.02.2013р., укладеного між ФОП ОСОБА_5 та компанією «Sokolow S/А.» (Польща), рахунку-фактури (інвойсу) № від 20.11.2013р., позивач 21.11.2013р. ввезла на митну територію України товар - сало свиняче заморожене вагою 20138 кг за ціною 12082,80 євро, визначеною у інвойсі, тобто за ціною 0,60 євро за 1 кг.

Для митного оформлення даного товару декларантом були подані на митний пост «Луцьк» Ягодинської митниці наступні документи: контракт № 13/20ІЗ/PL від 20.02.2013р (а.с.9-10); рахунок-фактура (інвойс) № від 20.11.2013р. (а.с.11); митна декларація (МД-2) № 205070000/2013/0057398 від 21.11.2013р. (а.с.12); декларація митної вартості (ДМВ) № 205070000/057398 від 21.11.2013р (а.с.13); міжнародна товаротранспортна накладна CMR № 032149 від 20.11.2013р. (а.с.14); сертифікат про походження товару № PL/MF/AK 0168274 від 20.11.2013р. (а.с.15); ветеринарне свідоцтво ВРД-00 № 904779 від 21.11.2013р. (а.с.20); сертифікат якості від 20.11.2013р. (а.с.16); контракт на перевезення товару № 20/2013 від 13.03.2013р. (а.с.17); довідка про транспортні витрати від 21.11.2013р. (а.с.18), інші документи, перелічені в графі 44 ВМД.

В графах 12, 45 вантажно-митної декларації № 205070000/2013/057398 від 21.11.2013р. позивачем вказано митну вартість у розмірі 12267,78 євро, тобто 0,60 євро за 1 кг товару, визначену за ціною контракту в порядку, передбаченому ст.58 МК України.

Посадовою особою митного органу у графі «Для відміток митниці» декларації митної вартості (ДМВ) № 205070000/2013/057398 від 21.11.2013р. було зроблено запис про необхідність подання в порядку ст.53 МК України додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: прайс-листа виробника товару, висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений експертною організацією, банківські платіжні документи про оплату товару.

21.11.2013р. Ягодинською митницею відмовлено позивачу у митному оформленні товару у зв'язку з невідповідністю заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам ст.53 МК України, про що сформовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2013/00179 (а.с.8).

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів № 205000006/2013/000124/2 від 21.11.2013р. відповідачем було визначено митну вартість партії товару у кількості 20138 кг на загальну суму 21884,27 євро, тобто за ціною 1,0867 євро за кілограм. Різниця між митною вартістю, визначеною митницею, та митною вартістю, визначеною декларантом за першим методом, складає 9616,49 євро.

При цьому, у рішенні про коригування митної вартості вказано, що митним органом проведено процедури консультації з декларантом та досягнуто згоди щодо неможливості застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме: методу 2а (ст.59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

Таким чином, митну вартість визначено за шостим (резервним) методом (ст.64 МК України) на підставі цінової інформації МД 209120000/2013/840999 від 11.11.2013р., № 110070000/2013/319056 від 19.11.2013р., наявної в митного органу.

З метою запобігання псуванню товару та нарахування штрафних санкцій за можливий простій автомобіля, який перевозив товар, позивачем 21.11.2013р. було подано через свого декларанта для митного оформлення товару нову ВМД № 205070000/2013/057448 від 21.11.2013р., із вказівкою у графах 12, 45 ВМД митної вартості, розрахованої за ціною одиниці товару, наведену у рішенні митниці (а.с.30).

Митне оформлення у цьому випадку проводилось за другорядним резервним методом із застосуванням гарантійних зобов'язань - грошової застави.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами МК України (в редакції, чинній на момент виникнення цих відночин).

Зокрема, відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч.1 і 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості. Декларація митної вартості подається, зокрема, у разі якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни.

Частиною першою ст.53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Оцінюючи в сукупності обставини справи колегія суддів приходить до висновку про те, що декларуючи договірну вартість товару згідно з ВМД № 205070000/2013/057398 від 21.11.2013р., тобто за основним (першим) методом за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), позивач керувалася умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу №13/2013/РL від 20.02.2013р. (а.с.9-10).

Пунктом 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, затв. наказом Міністерства фінансів України № 599 від 24.05.2012р., визначено, що запис щодо рішення, яке прийнято посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів, учиняється таким чином: якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Кодексу, посадова особа митного органу у графі «Для відміток митного органу» ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки».

У відповідності до п.2.3 Правил заповнення декларації митної вартості посадовою особою митного органу у графі «Для відміток митниці» декларації митної вартості № 205070000/2013/057398 від 21.11.2013р. (а.с.44) було вчинено запис про необхідність подання в порядку ст.53 МК України додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: прайс-листа виробника товару, висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений експертною організацією, банківські платіжні документи про оплату товару.

Відповідно до ч.8 ст.55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Позивачем 04.02.2014р. на адресу Ягодинської митниці було направлено заяву № 39 з додатковими документами, визначеними митним органом, а саме: прайс-лист виробника від 18.11.2013р., завірену копію платіжного доручення № 1140 від 19.11.2013р., завірену копію SWIFT-повідомлення від 19.11.2013р., проформу-інвойс № 13/1045/002 від 18.11.2013р., завірену копію висновку санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-03/10553 від 26.02.2013р., висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 463 від 04.02.2014р. (а.с.21-28).

Відповідач листом № 1/1.2-6/619 від 10.02.2014р. за результатами розгляду документів, що надійшли від позивача, вказав про неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом, з таких підстав:

1) прайс-лист від 18.11.2013р. не відповідає вимогам ст.254 МК України;

2) розбіжність у датах в рахунку-проформі та платіжному дорученні;

3) невідповідність цін, зазначених у висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза», цінам із спеціалізованих джерел (а.с.29).

Разом з тим, вказана відмова вірно розцінена судом першої інстанції як неправомірна, оскільки відповідно до ст.254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Звідси, наведені твердження відповідача про порушення позивачем вимог ст.254 МК України внаслідок надання прайс-листа від 18.11.2013р. польською мовою не можуть прийматися до уваги, оскільки переклад зазначеного документу митним органом у позивача не вимагався.

З пояснень представника позивача, наданих суду матеріалів вбачається, що у платіжному дорученні (а.с.24) допущено опечатку щодо дати рахунку-проформи №13/1045/002, зокрема, замість 18.11.2013р. зазначено 21.11.2013р. Вказана помилка не є суттєвою, оскільки не спростовує факту проведення оплати за поставлений товар.

У поданому для підтвердження заявленої митної вартості товарів листі ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 463 від 04.02.2014р. вказано, що ціна товару згідно інвойсу № від 20.11.2013р. до контракту № 13/2013/РL від 20.02.2013р. на сало свиняче заморожене - 0,60 євро/кг FCA-Jaroslaw, Польща, відповідає поточній ринкові кон'юнктурі. Проте інформація з даних спеціалізованих джерел, зазначених в листі щодо ціни даного товару на умовах поставки FСА, відсутня. Тому, відповідачем зроблено висновок, що лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» носить консультаційний характер та не може бути використаним для підтвердження вартості на товар.

Однак такі твердження митниці є безпідставними, оскільки у даному листі обґрунтовано зазначено, що середній розрахунковий рівень цін на заморожений свинячий боковий шпиг може становити 0,50 - 1,00 євро/кг, на умовах поставки FСА - міста Європи. Додатково у цьому листі зазначено, що рівень цін може змінюватися в залежності від якості товару, умов оплати, обсягу партії, кон'юнктури ринку, що є економічно обґрунтованим (а.с.28).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачем надано митному органу усі необхідні документи, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту), а тому висновки відповідача щодо документального непідтвердження позивачем митної вартості партії товару є необгрунтованими.

Разом з тим, витребувавши вищевказаний перелік документів, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити. Також відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Під час судового розгляду Ягодинською митницею Міндоходів не подано вагомих доказів того, що в митного органу виникли обґрунтовані сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митного оформлення товару та не наведено обґрунтованих підстав про неможливість застосування першого методу визначення митної вартості товару.

В процесі прийняття рішення про коригування митної вартості товарів було використано лише інформацію Держмитслужби та дані, відображені у МД № 209120000/2013/840999 від 11.11.2013р., № 110070000/2013/319056 від 19.11.2013р.

Оцінюючи наявні у справі витяг з цінової бази даних ЄІАС ДМС України, колегія суддів приходить до висновку про те, що останній не стверджує тої обставини, що всіма іншими імпортерами України в період, найбільш наближений до періоду здійснення імпортних операцій за спірною ВМД позивача, імпорт аналогічних (ідентичних) товарів здійснювався за рівнем вартості значно вищим, ніж позивачем (а.с.42-43).

При цьому, у вказаному витягу не деталізовано умови поставок ідентичних товарів, їх постачальників (тобто, чи останні придбавалися у посередників або виробника); також не зазначено метод, за допомогою якого визначено розмір митної вартості цих товарів, при цьому порівнювані товари мають різні якісні характеристики.

Аналіз вищевикладеного стверджує про необґрунтованість сумніву митного органу щодо правильності визначення митної вартості товару, оскільки не доведено, що характеристики товарів відповідають аналогічним (ідентичним) товарам, інформація про які вказується в ЄАІ ДМС України.

Не заперечуючи права митного органу щодо самостійного визначення митної вартості товарів, судом першої інстанції вірно наголошено на тому, що це повинно відбуватись із дотриманням вимог чинного законодавства, з використанням повноважень, обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивач в порядку та у строки, передбачені МК України, надала всі необхідні документи для підтвердження митної вартості партії товару «сало свиняче заморожене вагою 20138,00 кг на загальну суму 12082,80 євро», а тому прийняті Ягодинською митницею Міндоходів рішення № 205000006/2013/000124/2 від 21.11.2013р. про коригування митної вартості товарів та Картку відмови № 205070000/2013/00179 від 21.11.2013р. в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не ґрунтуються на вимогах закону.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстави для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04.06.2014р. в адміністративній справі № 803/946/14 залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська