Справа № 815/600/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/600/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Токмілової Л.М., суддів - Глуханчука О.В., Потоцької Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Закритого акціонерного товариства "Одеський автоскладальний завод" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби України Молдаванової Галини Миколаївни, Державної реєстраційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Закритого акціонерного товариства "Одеський автоскладальний завод" (надалі - ЗАТ «ОдАЗ» або позивач) до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби України Молдаванової Галини Миколаївни, Державної реєстраційної служби України (надалі - Укрдержреєстр), в якому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби України Молдованової Галини Миколаївни від 16.10.2014р. №16523416 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; зобов'язати Державну реєстраційну службу України повторно розглянути заяву позивача, подану представником позивача - Глущенко Р.І., від 29.09.2014р. за реєстровим №8329835; зобов'язати Державну реєстраційну службу України провести реєстрацію права власності на Єдиний майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29, за Закритим акціонерним товариством "Одеський автоскладальний завод" ().

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 29.09.2014р. позивач через свого представника звернувся до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію права власності на єдиний майновий комплекс Орендного підприємства «Одеський автоскладальний завод», але 16.10.2014р. Державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби України Молдаванова Галина Миколаївна прийняла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №16523416, в якому сказано, що подані документи не відповідають встановленим вимогам, а саме - постанова Одеського апеляційного господарського суду 24/61-10-1737 від 13.07.2010р. не є правовстановлюючим документом, адже у вказаній постанові вказано право власності на Єдиний майновий комплекс, а інших правовстановлюючих документів не подано. Проте позивач не погоджується із зазначеним рішенням, оскільки до заяви про проведення державної реєстрації ним подавалися також і інші документи, а саме: договір купівлі-продажу, акт прийому-передачі цілісного майнового комплексу, свідоцтво про право власності та перелік нерухомого майна, який видано ФДМ України.

Представник позивача у судове засідання не прибув. Подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби України Молдаванова Галина Миколаївна у судове засідання не прибула. Подала до суду письмові заперечення проти адміністративного суду, у яких зазначила про свою незгоду з позовними вимогами, з огляду на таке. Згідно документів, що були подані разом із заявою, зокрема, договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, акт прийому-передачі ЦМК, свідоцтво про право власності ЦМК та перелік нерухомого майна у складі ЦМК, об'єктом нерухомого майна є цілісний майновий комплекс. Водночас постановою Одеського апеляційного господарського суду 24/61-10-1737 від 13.07.2010р. не змінено тип об'єкту нерухомого майна та не визнано право власності на єдиний майновий комплекс за ЗАТ «ОдАЗ». Відтак, заявлене право щодо реєстрації права власності на єдиний майновий комплекс не узгоджується з поданими документами.

Представник Укрдержреєстру у судове засідання не прибув. Про час, дату, місце судового розгляду повідомлений належним чином та завчасно. Жодних заяв, клопотань про неможливість прибути у судове засідання до суду не надходило.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак суд ухвалив про розгляд справи в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та обставини.

Позивач - ЗАТ «ОдАЗ», зареєстровано 09.04.1996р. за №0031418, основним видом економічної діяльності підприємства є 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с. 22).

З матеріалів справи вбачається, що ЗАТ «ОдАЗ» є правонаступником Орендного підприємства «Одеський автоскладальний завод».

25.10.1993р. між Фондом Державного майна України (ФДМУ) (Продавець) та організацією орендаторів Одеського автоскладального заводу укладено Договір купівлі-продажу №КП-192, згідно з п. 1 якого Продавець продав, а Покупець придбав майно цілісного майнового комплексу Орендного підприємства «Одеський автоскладальний завод», що розташоване за адресою: Україна, 270003, м. Одеса, вул. Бондарева, 29, на земельній ділянці 26,51 га (а.с. 76-79).

Право власності на цілісний майновий комплекс Орендного підприємства «Одеський автоскладальний завод» підтверджується також свідоцтвом про власність, реєстраційний №П-236, видано 31.01.1994р. Фондом Державного майна України (а.с. 75).

Крім того, Фондом Державного майна України складено Перелік нерухомого майна, яке приватизоване у складі цілісного майнового комплексу Орендного підприємства «Одеський автоскладальний завод» (а.с. 88-91).

29.09.2014р. представником ЗАТ «ОдАЗ» Глущенком Р.І. до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції подано заяву про державну реєстрацію права власності на єдиний майновий комплекс Орендного підприємства «Одеський автоскладальний завод» (а.с. 53).

Як вбачається з картки прийому заяви №16111371, до заяви додано наступні документи: постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2010р. №34/61-10/1737 (проте в дійсності подано постанову Одеського апеляційного господарського суду), свідоцтво про право власності серія та номер П-236, видане 31.03.1994р. ФДМУ, Договір купівлі-продажу, серія та номер 2-3254, посвідчений 22.10.1993р. Державним нотаріусом Четвертої ОДНК Богдановою Н.В., довідка з адресного бюро м. Одеси, серія та номер 350288/2, видана 27.06.2013р. Юридичним департаментом Одеської міської ради, перелік нерухомого майна, серія та номер: 1-54, видане 29.01.2013р. Державним Нотаріусом Четвертої ОДНК Толстих Н.М. та технічний паспорт б/н від 25.11.2011р., виданий КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» (а.с. 93).

16.10.2014р. Державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдовановою Г.М. за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 29.09.2014р. за реєстраційним номером 8329835, яку подав Глущенко Ростислав Ігорович, встановлено, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Одеський апеляційний господарський суд від 13.07.2010 не визнає право власності на єдиний майновий комплекс за ЗАТ «Одеський автоскладальний завод» і тому, відповідно до ст. 19 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не може бути підставою для проведення державної реєстрації права власності, оскільки не є належним правовстановлюючим документом. Постановою суду від 13.07.2010р. не визнається право власності за заявником. Рішенням від 16.10.2014р. №16523416 відмовлено у державній реєстрації права власності на єдиний майновий комплекс Орендне підприємство «Одеський автоскладальний завод», що розташований Одеська обл., м. Одеса, вул. Чепіги Отамана, буд. 29, за суб'єктом: Закрите акціонерне товариство «Одеський автоскладальний завод», податковий номер 00231604 (надалі - оскаржуване рішення) (а.с. 92).

Оцінивши надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, яким врегульовано спірні відносини, колегій суддів дійшла висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини між сторонами регулюються Конституцією України, нормами Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N868 від 17.10.2013р., Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств», Декрета Кабінету Міністрів України «Про приватизацію цілісних майнових комплексів державних підприємств та їх структурних підрозділів, зданих в оренду» від 20.05.1993р. №57-93.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Основні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних, що набрала чинності для України з 11.09.97 та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст.9 Конституції.

При цьому, ст. 1 Протоколу № 1 до ст. 1 Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Спеціальним законом, що визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до повноважень органу державної реєстрації прав відноситься проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну реєстраційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 401/2011, Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади. Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади міста Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

До повноважень органу державної реєстрації прав належить, зокрема: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав (п. 1, 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Положеннями ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться у строк, що не перевищує п'яти робочих днів (крім випадків, установлених частиною сьомою цієї статті) з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію і передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (надалі - Порядок №868) затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868.

Згідно з п. 8 Порядку №868 для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Заява подається окремо щодо кожного об'єкта нерухомого майна.

Пунктом 36 Порядку №686 встановлено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до п. 37. Порядку №686, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Отже, як вбачається з аналізу наведеної правової норми, чинним законодавством не встановлено вичерпного переліку документів, які підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 20 Порядку №868 за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно з п. 28 Порядку №868 Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 52 - 56 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за ЗАТ «ОдАЗ» стало те, що подане рішення суду не визнає права власності на єдиний майновий комплекс за суб'єктом ЗАТ «ОдАЗ», а тому не є належним правовстановлювальним документом.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 26 травня 2009 року N914/5, реєстрація прав на нерухоме майно має здійснюватися у відповідності до резолютивної частини рішення суду.

Як встановлено судом, постановою Одеського апеляційного господарського суду по справі №34/61-10-1737 від 13.07.2010р. за позовом ЗАТ «Одеський автоскладальний завод» до ТОВ «Автозбірне виробництво» про вчинення певних дій, а саме висилити ТОВ «Автозбірне виробництво»із усіх нежитлових будівель (приміщень) та території Цілісного майнового комплексу ЗАТ «Одеський автоскладальний завод», розташованого за адресою: м. Одеса, вул.. О. Чепіги, 29 та вселення ЗАТ «Одеський автоскладальний завод»до усіх нежитлових будівель (приміщень) та на територію Цілісного майнового комплексу ЗАТ «Одеський автоскладальний завод», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Автозбірне виробництво" (код 31622135, 65003, м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29) на рішення господарського суду Одеської області від 17.05.2010 року по справі № 34/61-10-1737 задоволено частково. Рішення господарського суду Одеської області від 17.05.2010 року по справі № 34/61-10-1737 скасувати. Прийнято нове рішення, яким позов задоволити частково. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю „Автозбірне виробництво" (код 31622135, 65003, м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29) на користь Закритого акціонерного товариства „Одеський автоскладальний завод" (код 00231604, 65003, м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29) з усіх нежитлових будівель (приміщень) нерухомого майна - цілісного майнового комплексу Закритого акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» (код 00231604, 65003, м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29), а саме: пральня, 2 павільйони ПК-24, головний корпус, блок допоміжних цехів, експериментальний цех БАМ, енерго цех і ділянка товарів широкого вжитку, деревообробна ділянка, ділянка гальвано покриття, прохідна-сторожка, контора складу збуту і металу, склад кольорового металу, сховище для пропан-бутану, споруда станка по обробці деревини, спеціальне конструкторське бюро, центральний інструментальний склад, склад №1 покупних напівфабрикатів, компресорна станція, заводоуправління із їдальнею, насосна, склад СД№ 1, склад цеху товарів широкого вжитку, склад допоміжних матеріалів, склад відділу зовнішньої кооперації №1, склад відділу зовнішньої кооперації № 2, приміщення дощової камери і бокс, не житловий будинок-склад, склад СД №2, прибудова до головного корпусу, прибудова до механічного-енерго цеху, ділянка виготовлення термоізоляції, інструментальний цех, склад «Модуль», бокси транспортного цеху, склад металу, газогенераторна станція, склад ОВК № 3, станція осушування повітря, склад ОРСК, склад №1Д, склад експедито №2, склад фарб, цех зборки задніх мостів, корпус № 66, вагон їдальня, ремонтна майстерня - виконробська, фундамент в заготовка -прес. цеху, бензоколонка з цистерною 0 5,1(м.куб), піднавіс для стоянки мотоциклів, піднавіс над платформою авто ваги, площадка складу збуту, ЖД рампа, ЖД колія, водоймище з будкою 2 шт., артезіанська свердловина і насосна, трансформаторна підстанція №6, №2, №3, естакада, ємкість і пристрій, рампа ОВК, стадіон та з території цілісного майнового комплексу площею 2,4413 га (ділянка № 6, №7 ) для експлуатації спортивного комплексу розташованого за адресою 65003, м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29 і вселити Закрите акціонерне товариство „Одеський автоскладальний завод" (код 00231604, 65003, м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29) до усіх нежитлових будівель (приміщень) нерухомого майна - цілісного майнового комплексу Закритого акціонерного товариства „Одеський автоскладальний завод" (код 00231604, 65003, м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29), а саме: пральня, 2 павільйони ПК-24, головний корпус, блок допоміжних цехів, експериментальний цех БАМ, енерго цех і ділянка товарів широкого вжитку, деревообробна ділянка, ділянка гальвано покриття, прохідна-сторожка, контора складу збуту і металу, склад кольорового металу, сховище для пропан-бутану, споруда станка по обробці деревини, спеціальне конструкторське бюро, центральний інструментальний склад, склад №1 покупних напівфабрикатів, компресорна станція, заводоуправління із їдальнею, насосна, склад СД№ 1, склад цеху товарів широкого вжитку, склад допоміжних матеріалів, склад відділу зовнішньої кооперації №1, склад відділу зовнішньої кооперації № 2, приміщення дощової камери і бокс, не житловий будинок-склад, склад СД №2, прибудова до головного корпусу, прибудова до механічно - енерг. цеху, ділянка виготовлення термоізоляції, інструментальний цех, склад „Модуль", бокси транспортного цеху, склад металу, газогенераторна станція, склад ОВК № 3, станція осушування повітря, склад ОРСК, склад №1Д, склад експедито №2, склад фарб, цех зборки задніх мостів, корпус № 66, вагон їдальня, ремонтна майстерня - виконробська, фундамент в заготовка -прес. цеху, бензоколонка з цистерною 0 5,1(м.куб), піднавіс для стоянки мотоциклів, піднавіс над платформою авто ваги, площадка складу збуту, ЖД рампа, ЖД колія, водоймище з будкою 2 шт., артезіанська свердловина і насосна, трансформаторна підстанція №6, №2, №3, естакада, ємкість і пристрій, рампа ОВК, стадіон та на територію цілісного майнового комплексу площею 2,4413 га (ділянка № 6, №7 ) для експлуатації спортивного комплексу розташованого за адресою 65003, м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29, що належить на праві власності Закритому акціонерному товариству „Одеський автоскладальний завод" (код 00231604, м. 65003, Одеса, вул. О. Чепіги, 29); Витребувати з незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю „Автозбірне виробництво" (код 31622135, 65003, м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29) на користь Закритого акціонерного товариства „Одеський автоскладальний завод" (код 00231604, м. 65003, Одеса, вул. А. Чепіги, 29) нерухоме майно, а саме резервуар металічний кількість 19 одиниць, бак бензороздаточний кількість 5 одиниць, резервуар циліндричний; Вилучити з незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю „Автозбірне виробництво" (код 31622135, 65003, м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29) на користь Закритого акціонерного товариства „Одеський автоскладальний завод" (код 00231604, 65003 м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29) фінансово-господарську документацію за період з 31.03.1994 р. по 01.09.2002 р. та іншу документацію, печатки, штампи Закритого акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод»(код 00231604, 65003 м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29). Витребувати з незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю „Автозбірне виробництво" (код 31622135, 65003, м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29) на користь Закритого акціонерного товариства „Одеський автоскладальний завод" (код 00231604, 65003 м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29) МТЦ (матеріально-технічні цінності) відповідно актам-прийому передачі від 01.09.2002 р. за №: 31, 32, 33, 34, 36, 37, 42, 43, 44, 45, 109, 113, 115, 116, 119, 133, 134 та основні засоби відповідно актам-прийому передачі від 01.09.2002 р. за №:1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12,13,14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 48, 48/2, 48/3, 48/4, 48/5, 48/6, 48/8, 48/9, 48/10, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 79, 110, 119, 127, 128, 129, 130,132 та дорогоцінні метали відповідно актам-прийому передачі від 01.09.2002 р. за № 123.

Враховуючи, що резолютивна частина зазначеної постанови не містить положення про визнання заявленого до реєстрації права власності на цілісний майновий комплекс, а тлумачення судових рішень не належить до повноважень відповідачів, суд погоджується з тим, що зазначене рішення суду не є правовстановлювальним документом в розумінні чинного законодавства.

Разом з тим, суд звертає увагу, що окрім вказаного судового рішення, позивачем до заяви про державну реєстрацію також надавалися інші документи, зокрема договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, акт прийому-передачі ЦМК, свідоцтво про право власності ЦМК та перелік нерухомого майна у складі ЦМК. Зазначена обставина підтверджується карткою прийняття заяви та не заперечується відповідачами.

Враховуючи, що з наданих документів вбачається виникнення права власності позивача на цілісний майновий комплекс Орендного підприємства «Одеський автоскладальний завод», розташований за адресою: 65003, м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29, суд вважає, що подані позивачем до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень документи, зокрема договір купівлі-продажу, свідоцтво про право власності, перелік майна та інші є правовстановлювальними документами.

Крім того, у постанові Одеського апеляційного господарського суду по справі №34/61-10-1737 від 13.07.2010р. вказано, що право власності на цілісний майновий комплекс в тому числі усіма нежитловими будівлями (приміщеннями) нерухомого майна та майно розташоване за адресою: 65003, м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29 належить Закритому акціонерному товариству «Одеський автоскладальний завод» (правонаступник Орендного підприємства «Одеський автоскладальний завод») на підставі свідоцтва про право власність П-236 від 31.03.1994 р., виданого на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого у четвертій Одеській державній окружній нотаріальній конторі 22.10.1993 р. за № КП192, а також акту прийому-передачі від 31.03.94 р. між Покупцем і Фондом державного майна України згідно Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» від 04.12.1992 р.. Рішення Одеської міської ради № 471 від 21.03.98 р. яким вирішено: видати Закритому акціонерному товариству «Одеський автоскладальний завод» державні акти на право постійного користування земельними ділянками, по вул. О. Чепіги, 29, площею 2,4413 га (ділянка № 6, №7), для експлуатації та обслуговування спортивного комплексу; затвердити договір між виконкомом Одеської міської ради та ЗАТ «Одеський автоскладальний завод» на право постійного користування земельними ділянками № 3,4,5 (за проектом відводу), загальною площею 1,2045 га, строком на 5 років, без права капітального будівництва , але не пізніше початку реконструкції вул. О. Чепіги; затвердити паспорт земельної ділянки; зобов'язати ЗАТ «Одеський автоскладальний завод» дотримуватися положень ст.40 Земельного кодексу України; міському управлінню земельних ресурсів у встановленому порядку видати документи, які посвідчать право користування земельними ділянками, у відповідність з п.п. 1 та 2 даного рішення; ДПІ у Ленінському районі м. Одеси (ДПІ у Суворовському районі м. Одеси) проводити збір плати за землю, у відповідності до діючого законодавства.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем для проведення державної реєстрації права власності на цілісний майновий комплекс подано, окрім вказаного раніше рішення суду, також і правовстановлювальні документи. А тому відмова державного реєстратора у проведенні державної реєстрації з тих підстав, що рішення суду не є належним правовстановлювальним документом, є безпідставною.

Стосовно тверджень Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби України Молдаванової Галини Миколаївни про невідповідність типу об'єкту нерухомого майна, заявленого до реєстрації, та вказаного у поданих документах, колегія суддів вказує наступне.

Чинним законодавством України одночасно використовуються такі поняття як «єдиний майновий комплекс» та «цілісний майновий комплекс».

Відповідно до ст. 191 Цивільного кодексу України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності.

До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, цілісним майновим комплексом згідно з статтею 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» є господарський об'єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання.

Національним стандартом №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від10.09.2003 р. N1440, передбачено, що цілісними майновими комплексами є об'єкти, сукупність активів яких дає змогу провадити певну господарську діяльність. Цілісними майновими комплексами є підприємства, а також їх структурні підрозділи (цехи, виробництва, дільниці тощо), які можуть бути виділені в установленому порядку в самостійні об'єкти з подальшим складанням відповідного балансу і можуть бути зареєстровані як самостійні суб'єкти господарської діяльності.

Аналогічне визначення цілісного майнового комплексу закріплено Положенням про порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 29.12.2010 р. N1954, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.01.2011 за N109/18847.

Слід враховувати, що єдиний майновий комплекс згідно зі статтею 188 Цивільного кодексу України є складною річчю (нерухомим майном) до складу якої, зокрема, входять інші нерухомі речі, речові права на які підлягають державній реєстрації. У зв'язку з цим, при проведенні державної реєстрації права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, подаються документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності щодо кожного об'єкта нерухомого майна, що входить до складу єдиного майнового комплексу, визначені Законом та Порядком.

Крім того, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна», нормами якого врегульовано правові, економічні та організаційні основи приватизації державного майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим, з метою створення багатоукладної соціально орієнтованої ринкової економіки України (в редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу між ФДМУ та Організацією орендарів «Одеського автоскладального заводу») встановлювалося, що до об'єктів державної власності, що підлягають приватизації, належать, серед іншого, майно підприємств, цехів, виробництв, дільниць, інших підрозділів, що виділяються в самостійні підприємства і є єдиними (цілісними) майновими комплексами.

Пізніше Законом України від 27 квітня 2007 року N997-V до вказаного Закону внесено зміни та слова "єдиний (цілісний) майновий комплекс", "цілісний майновий комплекс" замінено словами "єдиний майновий комплекс".

Отже, наведене вище дає підстави вважати, що поняття «єдиний майновий комплекс» та «цілісний майновий комплекс» є тотожними.

Окрім того, чинними нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868, не передбачено реєстрації права власності на такий тип об'єкту нерухомого майна як цілісний майновий комплекс. Натомість у вказаних нормативно-правових актах законодавець використовує поняття «єдиний майновий комплекс».

Отже, з огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення є таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Скасовуючи рішення про відмову Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної Реєстраційної служби України Молдованової Галини Миколаївни від 16.10.2014р. №16523416 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, суд вважає, що задля належного захисту порушеного права позивача заява про державну реєстрацію права власності на єдиний майновий комплекс Орендного підприємства «Одеський автоскладальний завод» позивача, подана представником позивача - Глущенком Р.І., від 29.09.2014р. за реєстровим №8329835, повинна бути розглянута повторно.

Стосовно вимоги позивача зобов'язати Державну реєстраційну службу України провести реєстрацію права власності на Єдиний майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29, за Закритим акціонерним товариством "Одеський автоскладальний завод" (), суд вказує наступне.

Встановлення факту неправомірності оскаржуваного рішення відповідача не є безумовною підставою для прийняття судом рішення про захист (відновлення) порушеного права шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти певне рішення без виконання інших дій, обов'язок виконання яких покладений на нього положеннями частини 2 статті 9 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Тому колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання Реєстраційної службу України зареєструвати право власності на єдиний майновий комплекс за позивачем.

Аналогічну позицію викладено в постанові Вищого адміністративного суду України від "05" березня 2015р. К/800/49615/14.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Закритого акціонерного товариства "Одеський автоскладальний завод" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби України Молдаванової Галини Миколаївни, Державної реєстраційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної Реєстраційної служби України Молдованової Галини Миколаївни від 16.10.2014р. №16523416 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Зобов'язати Державну реєстраційну службу України повторно розглянути заяву про реєстрацію права власності на Єдиний майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29, за Закритим акціонерним товариством "Одеський автоскладальний завод" (), з урахуванням правових висновків, викладених у цій постанові.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Л.М.Токмілова

Суддя О.В. Глуханчук

Суддя Н.В. Потоцька