Справа № 804/293/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015 р. Справа № 804/293/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі Гончаровій В.Г.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідачів 1, 2 Сакалюка С.Г.
представника третьої особи ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до відповідача 1 Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, відповідача 2 державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Колесник Інги Миколаївни, відповідача 3 приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко Валентини Володимирівни, третя особа ОСОБА_7, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, скасування рішення, -
12 січня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 до відповідача 1 Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, відповідача 2 державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Колесник Інги Миколаївни, відповідача 3 приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко Валентини Володимирівни, третя особа ОСОБА_7, у якому позивач просить:
- зобов'язати відповідача скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідні записи щодо об'єкта нерухомого майна - гаражу АДРЕСА_1.
У судовому засіданні 29 січня 2015 року усною ухвалою суду до участі у справу залучено за його клопотанням ОСОБА_7 у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, оскільки у даній справі розглядається спір щодо правомірності здійснення державної реєстрації та її подальшого скасування відповідачем 2 щодо нерухомого майна, яке на теперішній час на праві приватної власності належить ОСОБА_7, а саме гараж шлакоблочний АДРЕСА_1, та відносно якого 08 серпня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. було здійснено державну реєстрацію права власності.
Ухвалою суду від 12 лютого 2015 року, з огляду на наявність позовних вимог до приватного нотаріуса, залучено до участі в адміністративній справі у якості третього відповідача - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко Валентину Володимирівну.
24 лютого 2015 року усною ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. про її заміну відповідачем - Красногвардійським ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне:
- 11 серпня 2014 року до бабусі позивачки, яка мешкає поруч із гаражем, зателефонував невідомий чоловік із вимогою про звільнення гаражу та надання ключів, зазначив, що він є власником такого гаражу, який придбав з прилюдних торгів 8 серпня 2014 року, про що надав відповідні копії документів;
- у подальшому позивач дізналась про скасування у Державному реєстрі речових прав на майно запису про державну реєстрацію прав ОСОБА_4 на гараж із скасуванням відповідного розділу, а у якості підстави зазначено «помилка реєстратора»;
- на думку позивача, відповідач порушив вимоги ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», якими не передбачено повноваження органа державної реєстрації скасовувати записи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у відсутності належних підстав; скасування записів Державного реєстру здійснюються рішенням державного реєстратора виключно на підставі рішення суду згідно пункту 2.6 Порядку скасування записів;
- таким чином, діючим законодавством не передбаченні повноваження державного реєстратора скасовувати записи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відсутності належних підстав, зокрема за відсутності факту скасування державної реєстрації права власності позивача на гараж АДРЕСА_1
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.
Представник відповідачів 1, 2 проти позову заперечував, надав письмові заперечення на позовну заяву, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Представник відповідача 3 до суду не прибув.
Представник третьої особи проти позову заперечував, до суду надав письмові заперечення, в яких свою позицію обґрунтовував тим, що право власності на спірне майно ним набуте правомірно, позивачем у своїй позовній заяві не зазначено жодної правової підстави для здійснення скасування реєстрації права власності за ОСОБА_7, оскільки сама процедура прилюдних торгів не визнана недійсною, або такою що не відбулася, приватний нотаріус, який виступав як державний реєстратор під час здійснення державної реєстрації права власності, здійснила всі належні заходи щодо проведення перевірки відносно можливості її проведення, а також безпосередньо Головним управлінням юстиції у Дніпропетровській області Реєстраційною службою листом від 02.09.2014 року за №А-1886-03.2 підтверджено факт права власності на даний час саме за ОСОБА_7
Заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 09.12.2013 року ОСОБА_4 звернулась до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області із заявою №415272 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для реєстрації права власності на гараж АДРЕСА_1
До розгляду заявником разом із заявою було подано договір дарування, реєстр. №4045 від 14.12.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В., відповідно до якого ОСОБА_10 продав, а ОСОБА_4 отримала безоплатно у власність гараж АДРЕСА_1
27.12.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Колесник Інгою Миколаївною було прийнято рішення №9636091, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на гараж АДРЕСА_1
У квітні 2014 року на адресу Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області надійшов запит державного виконавця Красногвардійського ВДВС ДМУЮ Шаргородської С.А., у якому було зазначено, що постановою Красногвардійського ВДВС ДМУЮ (ВП №37569182) від 15.04.2013 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_10, РНОКПП НОМЕР_1, про що було внесено запис про обтяження в державний реєстр прав під №875719.
Державним реєстратором прав на нерухоме майно Колесник Інгою Миколаївною було здійснено перевірку щодо наявності в Державному реєстрі речових прав інформації про обтяження нерухомого майна, що належить ОСОБА_10, РНОКПП НОМЕР_1, в результаті чого було встановлено, що в Державному реєстрі речових прав міститься запис №875719 від 07.05.2013 року про обтяження на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_10, РНОКПП НОМЕР_1.
14 квітня 2014 року, з урахуванням вищевказаного, державним реєстратором прав на нерухоме майно Колесник Інгою Миколаївною був скасований запис про державну реєстрацію права власності з поміткою «помилка реєстратора» на гараж АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, про що її було повідомлено листом за вих. №10.11-20/2075 від 14.04.2014 року.
07.08.2014 року згідно протоколу №650 проведення електронних торгів та на підставі акту про проведення реалізації нерухомого майна - гаражу АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську, що належав на праві власності ОСОБА_10, в порядку статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_7 був визнаний переможцем аукціону.
08.08.2014 року приватним нотаріусом ДМНО Лозенко Валентиною Володимирівною у відповідності до статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акту проведення прилюдних торгів арештованого майна від 07.08.2014 року, затвердженого в.о.начальника Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Мартиновською І.М., було внесено запис про право власності №6613705 на підставі рішення №15016981 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_7 на гараж АДРЕСА_1, та видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів на вказаний гараж.
На підставі постанови державного виконавця Красногвардійського ВДВС ДМУЮ Грекова A.B. про звільнення майна боржника з-під арешту від 07.08.2014 року запис №875719 про обтяження на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_10, РНОКПП НОМЕР_1, припинено 14.08.2014 року.
ОСОБА_7, дізнавшись про існування іншого зареєстрованого права власності на придбане ним майно на ім'я позивача, подав відповідну заяву до Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, Реєстраційної служби для надання роз'яснення щодо зазначеної ситуації та про притягнення до відповідальності державного реєстратора - Колесник І.М., яка всупереч Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Постанови КМУ від 26.10.2011 року №1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», здійснила противоправну державну реєстрацію прав власності, оскільки на час проведення державної реєстрації права власності на ім'я позивача, існував запис про реєстрацію обтяження щодо спірного гаража від 07.05.2013 року, який був внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме все нерухоме майно, що належить ОСОБА_10 в порядку виконавчого провадження ВП 37569182, у тому числі на об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер майна 11436343 - гараж.
Як вбачається з матеріалів справи, держаний реєстратор під час розгляду заяви не здійснила дії щодо пошуку у Державному реєстрі прав відомостей, які б були підставою для відмови у здійснені державної реєстрації, у зв'язку із чим, внаслідок вчинення вказаних неправомірних дій до державного реєстратора Колесник Інги Миколаївни за неналежне виконання службових обов'язків було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани, про що свідчать наявні в матеріалах справи документи.
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2014 року по цивільній справі №203/5447/14ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2015 року, відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_7, треті особи по справі Красногвардійський відділ ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції щодо визнання права власності, та частково задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7, до ОСОБА_4, треті особи по справі - Красногвардійський відділ ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про зобов'язання вчинити певні дії, зобов'язано ОСОБА_4 звільнити та повернути у володіння та користування ОСОБА_7 шлакоблочний гараж АДРЕСА_1

Згідно положень частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач зазначає, що спірне нерухоме майно належить їй на праві власності, проте протиправними діями державного реєстратора вона була позбавлена такого права, у зв'язку з чим звернулась до суду за захистом порушеного права.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України від 16 січня 2003 року №435-IV, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 (далі - Порядок №868).

Відповідно до положень частин першої, другої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (частина четверта статті 182 Цивільного кодексу України).

Таким є Закон №1952-IV, преамбулою якого закріплено, що він визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Згідно частини першої статті 3 Закону №1952-IV державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно (стаття 4 Закону №1952-IV).

Статтею 8 Закону №1952-IV визначений вичерпний перелік повноважень органу державної реєстрації прав, згідно якої останній:

1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації;

2) забезпечує ведення Державного реєстру прав;

3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом;

4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна;

5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Державний реєстратор, відповідно до положень статті 9 Закону №1952-IV:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

- приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

- відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

- веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

- присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

- видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

- надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

- у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

- під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Згідно пункту 15 Порядку №868 під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення; відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода), пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Частиною першою статті 9 Закону №1952-IV закріплено, що державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж юридичної роботи не менш як два роки. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Положеннями частини п'ятої статті 3 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія, а також державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Аналіз наведеної правової норми дає підстави для висновку, що нотаріус виступає державним реєстратором у випадку вчинення ним нотаріальної дії з нерухомим майном.

Згідно статті 26 Закону №1952-IV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Статтею 27 Закону №1952-IV визначено, що у разі виявлення у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та/або витязі з Державного реєстру прав технічної помилки, допущеної державним реєстратором, заінтересована особа письмово повідомляє у п'ятиденний строк про це державного реєстратора, який перевіряє відповідність відомостей Державного реєстру прав інформації, що міститься у заяві про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень. Якщо факт невідповідності підтверджено, державний реєстратор безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення. Виправлення технічної помилки у записах Державного реєстру прав, що була допущена не з вини державного реєстратора, здійснюється за плату.

Відповідно до пункту 2.1 «Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року №3502/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 року за №1429/20167 (далі - Порядок №3502/5), для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Орган державної реєстрації прав або нотаріус приймає заяви у день їх надходження в порядку черговості і реєструє у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації (пункт 2.2 Порядку №3502/5).

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу (пункт 2.6 Порядку №3502/5).

За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав (пункт 2.10 Порядку №3502/5).

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав (пункт 2.11 Порядку №3502/5).

З аналізу вищенаведених норм права, суд приходить до висновку, що скасування записів Державного реєстру прав проводиться державним реєстратором на підставі рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, та підтверджено представниками сторін у судовому засіданні, що рішення суду про скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на гараж АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 01, не виносилось, у зв'язку із чим, суд вважає, що у державного реєстратора не було підстав для скасування такого запису.

Зазначена державним реєстратором помітка при скасуванні запису «помилка реєстратора» може слугувати підставою для внесення виправлень внаслідок допущених технічних описок та/або помилок, та при цьому, не є достатньою для скасування рішення про державну реєстрацію прав.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині визнання протиправними дій державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Колесник Інги Миколаївни щодо скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності позивача на гараж АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 01, оскільки такі дії не відносяться до повноважень державного реєстратора та вчиненим неправомірно.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини «мирне володіння» означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності особи. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використовувати власність, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади. Наприклад, рішення суду Wiggins v. United Kingdom Appl. 7456/76 (1979).

Вирішуючи вимоги позивача про скасування рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Колесник Інги Миколаївни щодо скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності позивача на гараж АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 01, суд виходить з того, що таке рішення є протиправним, як таке, що винесене поза мажами повноважень державного реєстратора, однак, зважаючи на те, що фактично вказаним рішенням реєстратор повернула стороні у попередній стан, тобто його дії були направлені на відновлення раніше порушеного державним реєстратором права власника нерухомого майна, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в цій частині, оскільки у випадку задоволення цієї вимоги адміністративного позову ОСОБА_10 буде протиправно позбавлений майна, набутого ним у порядку, визначеному Законом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про скасування рішення індексний номер 25343014 від 08 серпня 2014 року приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. про державну реєстрацію права власності на гараж АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 01 та зобов'язання відповідача скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідні записи щодо об'єкта нерухомого майна - гаражу АДРЕСА_1, суд зазначає про необґрунтованість заявлених позивачем вимог, оскільки, у даному випадку, нотаріус діяв як державний реєстратор на підставі та у межах повноважень, визначених вищевказаними нормативно-правовими актами.

Крім того, як було встановлено судом, ОСОБА_7 є добросовісним набувачем нерухомого майна в рамках проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна на виконання судового рішення, що також було встановлено рішенням суду у цивільній справі, та станом на час розгляду справи спірний гараж зареєстрований на праві власності саме за ОСОБА_7

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Виходячи з положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує позивачу суму сплаченого судового збору в розмірі 18,27 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до відповідача 1 Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, відповідача 2 державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Колесник Інги Миколаївни, відповідача 3 приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко Валентини Володимирівни, третя особа ОСОБА_7, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Колесник Інги Миколаївни щодо скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності позивача на гараж АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 01.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в сумі 18,27 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 10 березня 2015 року.

Суддя В.В. Кальник