Справа № 816/394/15-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 р.Справа № 816/394/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2015р. по справі № 816/394/15-а

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, в якому просив суд скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 11 грудня 2014 року № 000015/16-03-21//12921.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2015 року зазначений адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 зареєстрований 26 березня 2012 року Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області як фізична особа-підприємець. Основаною господарською діяльністю позивача згідно відомостей ЄДП є пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, інший пасажирський наземний транспорт.

21 травня 2014 року працівниками СКМСД Кременчуцького MB УМВС України в Полтавській області проведена перевірка магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", за адресою: АДРЕСА_1.

Під час проведення перевірки встановлено факт продажу продавцем "ФОП ОСОБА_1" гр. ОСОБА_2 неповнолітній особі пляшки пива "Чернігівське" міст. 2,5 л., за ціною 13,60 грн.

За результатами перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення від 21 травня 2014 року ПО №140872 (а.с. 24), в якому зафіксовано порушення частини другої статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що в свою чергу є порушенням суб'єктом господарювання вимог статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

На підставі вищезазначеного протоколу адміністративною комісією при виконавчому комітеті Автозаводської районної ради м. Кременчука винесено Постанову від 18 червня 2014 року № 95 (а.с. 25) якою на гр. ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Крім того, на підставі вищевказаного Протоколу про адміністративне правопорушення серії від 21 травня 2014 року ПО № 140872 рішенням Кременчуцької ОДПІ від 11 грудня 2014 року № 000015/16-03-21//12921 (а.с. 7) до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю винесення рішення про застосування фінансових санкцій від 11 грудня 2014 року № 000015/16-03-21//12921, позивач звернувся до Кременчуцької ОДПІ зі скаргою.

За результатами розгляду поданої скарги контролюючим органом остання повернута ініціатору звернення з мотивів пропущення строку звернення зі скаргою та недодержання правил подання скарги в частині її подання до контролюючого органа, який прийняв спірне рішення, а не до контролюючого органа вищого рівня, як це передбачено Податковими кодексом України.

Позивач, не погоджуючись із позицією відповідача щодо правомірності застосування фінансових санкцій, вважає спірне рішення необґрунтованим, протиправним, таким, що суперечить законодавству з питань оподаткування, обмежує та порушує права, свободи та інтереси позивача, оскільки прийняте без урахування фактичних обставин, з порушенням чинного законодавства, а також без наявності правових підстав для винесення, внаслідок чого вважає, що рішення про застосування фінансових санкцій від 11 грудня 2014 року № 000015/16-03-21//12921 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач не надав суду доказів правомірності прийнятого ним рішення про застосування фінансових санкцій від 11 грудня 2014 року № 000015/16-03-21//12921.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 19.12.1995 року № 485/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів, зокрема, особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом сирцем виноградним, спиртом сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно ч.4 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18 - річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

За порушення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст. 17 зазначеного Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог ст. 153 цього Закону у вигляді штрафу у розмірі - 6 800 грн.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 26.03.2012р № 13419423, а також свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_1 вбачається, що видами діяльності позивача вказані: 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано доказів на підтвердження факту причетності ФОП ОСОБА_3 до здійснення господарської діяльності у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1, а також документів на підтвердження факту перебування продавця магазину гр. ОСОБА_2 в трудових відносинах з позивачем, належності останньому на праві власності чи оренди приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Таких доказів не надано апелянтом і до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Частиною першою статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Аналізуючи викладене, зважаючи на принцип персональної відповідальності платника податку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вважає факт порушення порядку обігу алкогольних напоїв ФОП ОСОБА_3 не доведений.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів правомірності прийнятого ним рішення про застосування фінансових санкцій від 11 грудня 2014 року № 000015/16-03-21//12921. Разом із цим, позивач довів наявність факту порушення контролюючим органом його прав у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість позовних вимог, а відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2015 року по справі 816/394/15-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2015р. по справі № 816/394/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Водолажська Н.С.