Справа № 806/741/15
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Житомир справа № 806/741/15

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

за участі секретаря Барібан А.І.,

представника позивача Хоменка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі до Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання бездіяльності та дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить визнати бездіяльність управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області з розгляду скарги на порушення та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції Желєзної Т.С. та звернення щодо здійснення перевірки законності виконавчого провадження; визнати неправомірними дії в.о. начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області Фещенко Д.М. щодо непризначення перевірки законності виконавчого провадження за зверненням позивача; зобов'язати управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області розглянути скаргу на порушення та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції Желєзної Т.С. по суті та призначити і провести перевірку законності виконавчого провадження з врахуванням всіх доводів відділення про допущені порушення.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що виконавчі провадження, згідно яких, на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі, підлягала стягненню сума заборгованості із Коростишівської спільної міжгосподарської шляхобудівної організації "Райагрошляхбуд" в розмірі 5535,65 грн, в повному обсязі не виконані, сума боргу залишилась нестягнутою, чим порушено Закон України "Про виконавче провадження". В зв'язку із вказаним, відділенням було направлено скаргу до Головного управління юстиції у Житомирській області на порушення та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції Желєзної Т.С. та звернення щодо здійснення перевірки законності виконавчого провадження. Однак, як вбачається із відповіді від 10.02.2015 року № 407/20/3.3-05/6-3.3 в.о начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області Д.М.Фещенко, вказаних порушень у скарзі не визнано, перевірку законності виконавчого провадження не призначено, крім того, частково текст відповіді суперечить нормам чинного законодавства та спотворюється. Враховуючи зазначене, порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, згідно письмових заперечень просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та наявні у них докази, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити за наступних підстав.

Встановлено, що Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі звернулось до Головного управління юстиції у Житомирській області із скаргою на порушення та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції та здійснення перевірки законності виконавчого провадження, в якій просило: провести перевірку законності зведеного виконавчого провадження щодо боржника - Коростишівської спільної міжгосподарської шляхобудівної організації "Райагрошляхбуд"; за результатами перевірки винести постанову, якою визнати виявлені порушення вимог закону та надати доручення відділу державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції Желєзній Т.С. щодо скасування постанов, направлень та інших процесуальних документів (або їх частин), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом; вжити заходів реагування щодо порушень та бездіяльності начальника відділу державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції Желєзної Т.С. (а.с.9-25).

На вказану скаргу, управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, було надано відповідь від 10.02.2015 року № 407/20/3.3-05/3.3 (а.с.6-8).

Як вбачається із позовної заяви, першою вимогою позивача є: визнати бездіяльність управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області з розгляду скарги.

Порядок оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, встановлений Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст.82 Закону, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії чи бездіяльність начальника відділу можуть бути оскаржені до вищестоящого органу державної виконавчої служби. Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглядає виключно скарги на рішення, дії чи бездіяльність начальників управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі (ч.3)

Відповідно до вимог абз.3-9 п.10.1, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, скарга у процесі виконавчого провадження подається у письмовій формі та повинна включати:

назву органу державної виконавчої служби, до якого подається скарга;

точну назву стягувача та боржника, їх місце проживання (для фізичних осіб) або знаходження (для юридичних осіб), а також назву представника сторони виконавчого провадження, коли скарга подається представником;

реквізити виконавчого документа (назва виконавчого документа, орган, який його видав, дата видачі виконавчого документа та його номер, резолютивна частина виконавчого документа);

зміст оскаржуваних дій (бездіяльності) та норму Закону, яка порушена;

виклад обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

підпис скаржника або його представника із зазначенням дати подання скарги.

В той же час, абзацом 10 вказаного пункту передбачено, що скарги, подані без додержання вищезазначених вимог, розглядаються начальником органу державної виконавчої служби в порядку, установленому Законом України "Про звернення громадян".

Як видно із тексту дослідженої судом відповіді, вона була надана в порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян".

Оскільки скарга адресована Головному управлінню юстиції у Житомирській області, в той час, як її вимоги стосуються порушень, допущених у зведеному виконавчому провадженні, стягувачем в якому також є позивач, вона згідно вимог Закону та Інструкції мала містити назву органу державної виконавчої служби, до якого подається скарга та відповідно подаватись до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня. Тому, за умов недодержання вказаної вимоги, відповідачем було правомірно розглянуто досліджувану скаргу в порядку звернення громадян.

Крім того, відповідно до пп.5.5 п.5, пп.5.10 п.5 наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження положень про територіальні органи Міністерства юстиції України" від 23.06.2011 року № 1707/5, Головне територіальне управління юстиції з метою організації своєї діяльності здійснює організаційне та матеріально-технічне забезпечення діяльності районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції; організовує розгляд звернень громадян з питань, що належать до його компетенції, пов'язаних з роботою підвідомчих органів та установ юстиції, виявляє та усуває причини, що породжують обґрунтовані скарги громадян.

Отже, до компетенції Головного управління юстиції у Житомирській області не відноситься розгляд по суті питань, викладених позивачем у своїй скарзі, а лише покладений обов'язок з організації розгляду звернень, пов'язаних з роботою підвідомчих органів та установ юстиції.

Враховуючи викладене, та те, що управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області фактично було розглянуто скаргу у межах повноважень та на підставі вимог, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", Інструкції та Положення, суд не вбачає бездіяльності останнього з розгляду скарги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі.

З цих же підстав суд вважає необгрунтованою вимогу позивача зобов'язати управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області розглянути скаргу на порушення та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції Желєзної Т.С. по суті.

Що стосується вимоги визнати неправомірними дії в.о. начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області Фещенко Д.М. щодо не призначення перевірки законності виконавчого провадження за зверненням позивача та зобов'язати управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області призначити і провести перевірку законності виконавчого провадження з врахуванням всіх доводів відділення про допущені порушення.

Нормами ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи викладену вимогу, позивач у позовній заяві посилається лише на те, що виконавчі провадження в повному обсязі не виконані, залишилась нестягнутою на користь відділення вся сума заборгованості в розмірі 5535,65 грн, оскільки державними виконавцями були допущені порушення під час проведення виконавчих дій.

Однак, як з'ясовано в судовому засіданні і підтвердив представник позивача, на даний час сума заборгованості в розмірі 5535,65 грн в повному обсязі стягнута на користь відділення.

Як випливає із змісту ст.1 Закону, метою виконавчого провадження є примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

У випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, виконавче провадження підлягає закінченню (п.8 ст.49 Закону).

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В той же час кінцевою метою адміністративного судочинства, як це випливає із змісту ч.1 ст.2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Наведена процесуальна норма кореспондується з положеннями ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу вимог якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1).

Обов'язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, зокрема обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків.

Таким чином, властивостями оскаржуваності наділені лише ті рішення, дії чи бездіяльність, які створюють реальні правові наслідки для цієї особи, впливають на стан її суб'єктивних прав і обов'язків. А захист прав, свобод та інтересів в адміністративному судочинстві має відповідати критерію ефективності і призводити до відновлення правового становища особи, яке існувало до такого порушення.

З огляду на викладене, оскільки мета виконавчого провадження реалізована шляхом звернення боргу на користь позивача, а отже порушені майнові права юридичної особи відновлені, обраний позивачем спосіб захисту порушених прав через призначення перевірки законності виконавчого провадження не забезпечує їх реального захисту і є неактуальним та неефективним, відтак позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Обґрунтувань чи доказів порушення інших прав та інтересів відділення, окрім як не стягнення на його користь суми заборгованості виконавчою службою, які б були захищені та відновлені у спосіб заявлений позивачем, а саме - призначенням перевірки законності виконавчого провадження, суду не надано.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що з відповіді № 407/20/3.3-05/3.3 не вбачається, що позивачу було відмовлено у призначенні перевірки законності виконавчого провадження в.о. начальника Фещенко Д.М. та взагалі вирішувалось дане питання, а тому безпідставними є вимоги визнати дії вказаної особи з відмови в призначенні перевірки неправомірними.

Згідно з ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з аналізу положень чинного законодавства, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В позові Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі до Головного управління юстиції у Житомирській області відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 07 квітня 2015 р.